100 



findes paa lavere Vand. Legen foregaar hos os i Maane- 

 derne April— August. Ligesom Skrubben yngler Pighvar- 

 ren saavel i salt som i brakt Vand, og den gyder endnu 

 oppe i den finske Bugt. Efter det pelagiske Liv søger 

 Ungerne ved en Længde af halvtredje Centimeter eller 

 mere til Bunds nær Kysten og kan her træffes fra Juli 

 Maaned paa helt lavt Vand med Sandbund; dog kan den 

 ogsaa vedblive endnu nogen Tid med det pelagiske Liv, 

 saa at fire Centimeter lange Pighvarrer kan træffes svøm- 

 mende i Vandskorpen med Øjensiden opad. Om Efteraaret 

 er Ungerne indtil en halv Snes Centimeter lange og gaar 

 nu ud paa dybere Vand; nogle af dem træffes dog inde 

 paa Kysten næste Foraar (otte— tretten Centimeter lange), 

 men Hovedparten er søgt andet Steds hen. Unge Pighvarrer 

 paa godt en Snes Centimeter er almindelige i vore Fjorde, 

 men som ældre trækker de ud paa den blandede Bunds 

 Omraade. I Østersøen bliver den ikke saa stor som i 

 vore saltere Farvande, hvor den paa Krøyers Tid blev 

 ti— tolv Kilogram vægtig. Pighvarren lever hovedsagelig 

 af mindre Fisk (Tobis, Sild, Flynderfisk o. 1.), men ogsaa 

 af Krebsdyr og andet. Dens Kød er særdeles anset, fast, 

 hvidt og velsmagende; det er bedst fra September til 

 April; Østersøfisken er ikke saa god. Pighvarren spises 

 næsten altid kogt, ikke stegt. I 1912 fangedes der fra dansk 

 Side følgende Vægtmængder: Vesterhavet c. 5.000 kg, Skage- 

 rak c. 6.000 kg, Kattegat c. 42.000 kg, det nordlige Øre- 

 sund c. 350 kg, Bælthavet c. 3.000 kg, den vestlige Østersø?, 

 det sydlige Øresund og den egentlige Østersø c. 9.000 kg, 

 Limfjorden?, Ringkjøbing og Nissum Fjorde c. 3.500 kg; i alt 

 69.157 kg til en Værdi af 52.113 Kr., hvilket er 0,3i °/ af 

 Aarets Udbytte af Saltvandsfiskeriet. Gennemsnitsprisen 

 var 75 Øre pr. Kilogram. Størstedelen af Fangsten udføres. 

 I Fiskeriloven af 1907 er fastsat et Mindstemaal for Pig- 

 hvarren paa 328 mm ; paa Bornholm og paa de aabne Kyster 

 fra Køge Sønakke til Hyllekrog paa Lolland er Mindste- 

 maalet dog kun 242 mm. Ved Bornholm kaldes den Botte. 



2. Slethvarre (Rhombus læ vi s Rondelet). 

 (Krøyer: Rhombus vulgåris; Lilljeborg: Bothus rhombus). 



Største Krophøjde (Finnerne ikke medregnet) indehol- 

 des omtrent to Gange i Totallængden. Rygfinnens forre- 

 ste Straaler er stærkt forgrenede og har frie Spidser. 

 Huden er dækket af smaa, glatte Skæl og savner Ben- 

 knuder. Sidelinien danner en meget stærk Bue over 

 Brystfinnerne og er i øvrigt ret; paa Blindsiden er Buen 



