101 



over Brystfinnerne hyppig uregelmæssig. Farven er tem- 

 melig vekslende; hyppigst er Øjensiden graaligbrun eller 

 olivenbrun, marmoreret med brunlige Pletter og sortagtige 

 Punkter. 



R63— 85; G 50-63; BrlO— 12; Bu 6; Hl +13—15+ 1. 



Slethvarren bliver kun sjælden over seks Decimeter 

 lang. Hunnen bliver større end Hannen; efter Under- 

 søgelser hos os i 1893 var den største Hun 68 cm, den 

 største Han 60 cm lang. Fra ældre Tid omtales dog c. 

 78 cm lange Slethvarrer fra danske Farvande, og i Middel- 



Fig. 51. Slethvarre. (Efter Francis Day). 



havet skal den kunne blive otte Kilogram vægtig, medens 

 den sjælden naar mere end fire Kilograms Vægt hos os. 

 Slethvarrens Udbredelsesomraade gaar fra Bergensegnen 

 sydpaa langs Europas Kyst og ind i Middelhavet; ved 

 amerikansk Kyst findes den ikke; i Østersøen gaar 

 den kun til Blekings Kyst. Hos os er den almindelig i 

 Vesterhavet, Skagerak og Kattegat, men aftager stærkt i 

 Hyppighed ind gennem Bælterne og ind i Østersøen; dog 

 findes den endnu ved Bornholm. Slethvarren holder sig 

 særlig til den blandede Bunds Omraade paa Steder, hvor 

 der er mer eller mindre sandet; paa større Dybder end 

 et halvt Hundrede Meter træffes den ikke; derimod gaar 

 den undertiden ind paa lavere Vand og kan ogsaa træffes 



