111 



større indenfor. Plovskærbenet kan have eller 

 mangle Tænder. Gællespalterne strækker sig langt 

 frem. Bag Ryg- og Gatfinne er der ingen Smaa- 

 finner. Knoglerne er grønne. Skællene er tynde 

 og glatte. Sidelinien løber i en af Skæl dannet 

 Køl paa hver Side af Bugen. 



Af Slægtens halvt Hundrede Arter lever een hos os. 



1. Hornfisk (Belone åcus Risso). 



(Krøyer: Belone rostråta; 



Lonnberg: Ésox bellone; F. A. Smitt: Ramphistoma belone). 



Meget langstrakt, næsten jævnhøj, og en Smule sam- 

 mentrykt. Undernæbet er længere end Overnæbet. Gælle- 





Fig. 56. Hornfisk. (Efter Zoologia danica). 



gitterstavene er børsteformede fortil paa forreste Gælle- 

 bue, i øvrigt vorteformede. Skællene er tynde og falder let 

 af, undtagen paa Ryggen. Sidelinien samt den Køl af ejen- 

 dommelige Skæl, hvori den løber, strækker sig kun til lidt 

 bag Gatfinnen. Farven er midt paa Ryggen blaagrøn, der 

 udenfor grønlig, hvorpaa følger et blaat Baand; Sider og 

 Bug er sølvfarvede. 



R 17—20; G 18-23; Br 12—13; Bu 6—7; H x + 

 13-19 + x. 



Hornfisken bliver i Reglen omkring syv Decimeter 

 lang eller noget mere, men kan naa godt ni Decimeter og 

 en Vægt paa godt et Kilogram. Hornfisken kendes fra 

 Trondhjems Fjord langs Europas Kyst sydefter og ind i 

 Middelhavet og det sorte Hav; af og til træffes den endog 

 helt op ved Finmarken, og muligvis kommer den til Tider 

 til Island; ved Amerika skal den ikke findes; i Østersøen 

 gaar den ind til Gotland og undertiden helt op til Quarken 

 i den bottniske Bugt. Undertiden kan den stige op i Vand- 



