113 



Underkæben Spor af det senere Næb; i den følgende Tid 

 vokser Undernæbet ud, medens Overkæben foreløbig hol- 

 der sig kort, men senere ogsaa begynder at vokse ud; 

 paa den ni Centimeter lange Unge rager Undernæbet 

 atten Millimeter ud over Overnæbet, men dette vokser nu 

 stærkest og bliver efterhaanden omtrent lige saa langt 

 som Undernæbet. Hornfiskeungerne ansaas længe for at 

 høre til Slægten Hemiråmphus. De er lette at iagttage 

 om Sommeren, da de strejfer om i Overfladen. I Lø- 

 bet af Efteraaret naar Ungen en Længde af omkring 

 to Decimeter eller lidt mere og synes næste Foraar 

 at være omkring tre; rimeligvis er Fisken et Aar senere 

 omkring fem Decimeter lang og er da forplantnings- 

 dygtig (II-Gr.), men endnu ikke udvokset, saa at der 

 vistnok kan skelnes en Gruppe (III-Gr.) af noget større 

 Fisk (omkring syv Decimeter lange), der bestaar af 

 de treaarige og ældre Fisk. Hornfisken er i hvert Fald i 

 den Tid, den ses i vore Farvande, en livlig Overfladefisk, 

 der ofte ses springende højt op af Vandet, baade naar 

 den jager Smaafisk eller selv jages af Thunfisk, og naar 

 den morer sig med at springe over en eller anden i 

 Vandskorpen flydende Genstand. Den er en udmærket 

 Svømmer, men dens Krop er stiv og dens Bevægelser 

 derfor paafaldende kantede. Dens Føde bestaar særlig af 

 mindre Fisk (Sild, Hundestejler o. 1.), men ogsaa af Krebs- 

 dyr (Tanglus), og ikke sjælden er der i dens Mave fundet 

 Insekter, som den maa have fundet drivende i Over- 

 fladen; det sker, at den gennemborer Fisk, der langt 

 overgaar den selv i Størrelse, med sit Overnæb, men 

 det maa sikkert ske tilfældigt, hvorimod det kunde 

 tænkes, men næppe er rimeligt, at den bruger Næbbet 

 til dermed at spidde mindre Fisk, som kan tjene den 

 til Føde. Hornfiskestimerne er under deres Vandringer 

 Genstand for en Del Fiskeri, mest med Bundgarn og 

 særlige Vaad; men der fiskes ogsaa efter dem med 

 Kroge, der ved Flydere holdes nær under Overfladen. 

 For Aaret 1912 opgives Hornfiskefangsten at have været: 

 Vesterhavet 16 Snese, Skagerak 0, Kattegat 42.907 Snese, det 

 nordlige Øresund 4.099 Snese, Bælthavet 72.372 Snese, 

 den vestlige Østersø 223 Snese, det sydlige Øresund og 

 den egentlige Østersø 1.031 Snese, Limfjorden ?, Nissum 

 Fjord 0, Ringkjøbing Fjord 67 Snese; i alt 120.715 Snese 

 til en Værdi af 226.427 Kr., hvilket svarer til en Gennem- 

 snitspris af 1 Kr. 88 Øre pr. Snes og til 1,36 °/o af Aarets 

 Udbytte af Saltvandsfiskeriet. Hornfiskens Kød er tørt, 

 selv naar den om Høsten er i sin bedste Foderstand og 

 har Krøset fyldt med Fedt; dog er det velsmagende, men 

 uden at Grunden er let at forstaa, afskrækkes mange af 

 Fiskens grønne Ben (Farven skyldes et Indhold af Vivianit), 



C. V. Otterstrøm: Fisk II. 8 



