130 



les bort af Strømmen, og at der saaledes kun kan ske 

 Befrugtning i det korte Øjeblik, den er sammen med 

 Rognen, beholder Sædfimene kun deres Befrugtningsdyg- 

 tighed meget kort (ved 4—5° 20—25 Sekunder). At Be- 

 frugtningen ofte delvis mislykkes, er naturligt; jævnlig 

 skal kun 10°/o af Æggene i en Legegrube være befrugtede. 

 Æggene tager som Regel ingen Skade af at blive tumlet 

 om mellem Stenene, naar Gruben lukkes, thi dels er de 

 paa dette Tidspunkt meget modstandsdygtige overfor Tryk, 

 dels er der oftest rigelig Plads imellem Stenene. De Farer, 

 der truer Æggene under deres Udvikling, er nærmest, at, 

 de graves op [af Spidsmus, Stalling eller andre Rognfor- 



Fig. 63. Havørred, 25,5 cm (øverst), og Laks, 28 cm (nederst). 

 (Efter Knut Dahl). 



tærere, at de beskadiges under deres ømfindtlige Stadier, 

 ved at andre Fisk benytter samme Sted til Grubegravning, 

 eller at skiftende Vandstand tilsander Stedet, saa at Æg- 

 gene kvæles. Efter et Tidsrum, der alt efter Vandets 

 Varmegrad kan veksle fra c. 70 til c. 200 Dage, klækkes 

 Yngelen da i Februar— Marts Maaned, men bliver endnu 

 et Stykke Tid gemt mellem Stenene. Først naar det meste 

 af den mægtige Blommesæk er opbrugt, arbejder Ungen 

 sig frem til Lyset og begynder nu at tage forskellige Slags 

 Smaadyr. Allerede paa dette Tidspunkt er de smaa Lakse- 

 unger let kendelige fra Ørredunger paa deres store Bryst- 

 finner. Naar Blommesækken helt er svundet, udvikler 

 de sig til livlige og hurtige Smaafisk, der søger klart og 



