140 



til Rette som Standfisk, men derved i mange Henseender 

 kommer til at indtage et mindre udviklet Trin end 

 Havørreden. Allerede Størrelsesforholdene antyder dette, 

 thi medens Havørreden kan blive godt een Meter lang, 

 bliver Bækørreden næppe over en halv Meter, og medens 

 Havørreden jævnlig bliver fire— seks Kilogram og i 

 Gudenaa er taget tolv Kilogram vægtig (andet Steds mulig 

 nogle Kilogram tungere), saa bliver Bækørreden (i hvert 

 Fald hos os) næppe stort over eet Kilogram vægtig. Bedst 

 kendetegnes de forskellige Former ved deres Farve Li- 

 vet igennem. Som unge er de alle farvet paa noget lignende 

 Maade som Laksens Unger med brede Tværbaand ned ad 

 Siderne og med talrige røde Prikker; med Alderen for- 

 svinder Tværbaandene, men de røde Prikker holder sig 

 endnu et Stykke Tid; hos nogle (Hav- og Søørred) for- 

 svinder ogsaa disse, og Fisken bliver foreløbig „blank", for 

 senere i Legetiden at blive „farvet" paa lignende Vis som 

 Laksen ;hos andre (Bækørrederne) bevares Ungdomsdragten 

 med de røde Prikker Livet igennem. Paa Grund af Forskellig- 

 hederne i de tre Formers Levevis skal de delvis beskrives 

 hver for sig. 



Havørreden (formå trutta) kaldes hyppig Laks- 

 ørred. Den søger tidligst i Juni Maaned (i vandrige Aaer) 

 og mange Steder først fra Oktober eller senere op i Vand- 

 løbene for at yngle. Den er hos os langt almindeligere end 

 Laksen; den kan træffes i alle vore Farvande, og den søger 

 op i de fleste jydske Vandløb, i en Del af de fynske og sjæl- 

 landske og i alle de bornholmske; ofte stiger den op i ret 

 smaa Bække. I Gudenaaen gaar Ørreden op fra Begyn- 

 delsen af Juni til Begyndelsen af November, enkelte un- 

 dertiden først i December; endnu i Februar Maaned er 

 der her fanget Ørred, der var moden, men ikke havde 

 gydt. De store Havørreder søger til Dels samme Lege- 

 pladser som Laksene, og deres Legegruber er ofte et 

 Par Meter i Tværsnit og omtrent en halv Meter dybe; 

 de mindre Havørreder søger lavere Vand og graver 

 mindre Gruber. Legen foregaar paa samme Maade som 

 Laksens og oftest indenfor det samme Tidsrum; dog kan 

 der forekomme gvdefærdige Ørreder endnu i Marts Maaned 

 (Karup Aa, d. 19! og 22. Marts 1879; Odder Aa, sidst i Fe- 

 bruar 1912). Yngelen slipper ud i det tidlige Foraar eller 

 lidt senere; den kan straks kendes fra Lakseyngelen paa de 

 kortere Brystfinner. Naar Havørredungen vokser lidt til, 

 faar den omtrent samme Farvetegning som Lakseungen, 

 men kendes fra denne paa de længere Overkæbeben, som 

 oftest naar hen bag Pupillens Bagrand eller længere, paa 

 de røde Pletters mere uregelmæssige Fordeling, paa at 

 Fedtfinnens Spids oftest er rød, og særlig paa, at Finnerne 



