154 



1. Kildeørred (Sålmo fontinålis Mitchill). 



Munden er forholdsvis stor, større end hos den føl- 

 gende Art. Plovskærbenet løber fortil ud i en Spids; 

 dets Plade bærer omkring otte Tænder. Ryggen er brun 

 eller olivenfarvet, med tydelige, bugtede, lysere Aarer; 

 Siderne lysere med smaa, blaarøde Pletter eller mer eller 

 mindre sølvskinnende; Bugen hvid eller orangefarvet; de 

 øvre Finner er mørke med aaret Tegning, de nedre har 

 en hvid Forkant efterfulgt af et mørkt Baand. 



R 12-13; F; G 11-12; Br 10—11; Bu 7-8; H x f 



19 + x. 



Kildeørredens oprindelige Hjem var i Kanada og de 

 Forenede Stater, nemlig i nogle sydlige Tilløb til Hudson 



Fig. 70. Kildeørred. Han i Legedragt. (Efter Brown Goode). 



Bugten, de store Søers Omraade, i Vandløb til Atlanter- 

 havet ned til Nord Carolina og i Tilløb til Mississippi fra 

 Alleghanybjergene. Men i det mindste fra midt i Halv- 

 fjerdserne i forrige Aarhundrede begyndte Amerikanerne 

 at klække dens Æg og holde den i Damme, og efter at 

 den er ført til Europa (til Norge 1876—77 og 1883, til 

 Tyskland 1884), er den nu udbredt i alle de Lande, hvor 

 Ørreddambrug findes, og de fleste Steder har den fra 

 disse forvildet sig eller er blevet udsat i fri Vande, hvor 

 den mange Steder holder sig. Hos os har den vel været 

 forsøgt i alle de større Ørreddambrug, men i de senere 

 Aar anvendes den ikke saa meget som tidligere; dog er 

 der enkelte Dambrug, hvor denne Art synes at give bedst 

 Udbytte. Dens Legetid falder omtrent samtidig med Ør- 



