161 



Marts, og det varer kun fire — fem Dage; mærkelig nok 

 kan man her fange Stimer, hvor der mellem mange Tu- 

 sinde Hanner kun er en Snes Hunner; enkelte Aar (1901) 

 iagttages slet ingen Opgang. I Viborg Søerne yngler 

 Smelten „meget regelret fra d. 21. April eller en af de 

 følgende Dage. Omtrent ved Solnedgang stævner Flokken 

 ind imod Land, og den søger da ikke ind efter langs 

 Bunden, men følger Overfladen, hvortil den rimeligvis 

 straks har hævet sig, saa snart den lettede sig fra Bun- 

 den. Ved stille Vejr ser man saa, at Vandets Overflade 

 kruses, som om en let Vind rørte den, og det varer ikke 

 længe, før Stimen har naaet Bredden, hvor den søger op 

 i enhver Grøft og i ethvert lille Vandløb. Fiskerne fan- 

 ger nu i faa Timer Smælten i Tøndevis, i det de gaar ud 

 i Vandet, øser den op med Briler og bærer den ind paa 

 Bredden, hvor den samles i Bunker og efter faa Minut- 

 ters Forløb dør. Saa snart Legetiden er til Ende, gaar 

 Resten af Stimen ud igen til Dybet og viser sig ikke 

 førend det kommende Aar. Ja man ser end ikke en en- 

 kelt Smælt hele Aaret rundt". Som oftest skal de mindre 

 Smelt lege før de store, men Forholdet kan ogsaa være 

 det omvendte. Hos en middelstor Hun er der omkring 

 et halvt Hundrede Tusinde Æg. Disse er 0,6—0,9 mm 

 i Tværmaal og har en ejendommelig Skal, hvis yder- 

 ste Lag krænger sig om og fasthæfter Ægget til Under- 

 laget (Sandskorn, Plantedele) paa noget lignende Maade, 

 som Forholdet er ved Kutlingernes Æg; senere synes 

 denne Fasthæftning ofte at løsnes, i hvert Fald hvor der 

 er stærk Strøm, og Æggene ligger da løse ved Bunden. 

 Æggets Klækning tager fire— fem Uger (efter andre Op- 

 givelser kun otte Dage). Ungerne er meget langstrakte 

 og ligner Sildeunger. Naar de er 4,5—5 cm lange, begyn- 

 der Skællene at udvikles, men er først fuldkommen tyde- 

 lige, naar Yngelen er 5—6 cm. Det første Efteraar bliver 

 Smelten som Regel 4—5 cm og vokser fra da af indtil 

 næste Sommer kun ubetydeligt. I Løbet af Fiskens andet 

 Leveaar bliver den i finske Søer 7—9 cm, i Elbmundingen 

 10—15 cm, men begge Steder bliver den nu moden. I 

 de finske Søer skal mange af de første Gang legende 

 Smelt dø; Resten bliver i Løbet af deres tredje Leveaar 

 9 — 11 cm lange og leger nu anden Gang; derefter dør de 

 næsten alle, og blandt de overlevende synes de fleste at 

 være Hanner. Efter at Smelten i Slutningen af sit andet 

 Leveaar er bleven moden, yngler den hvert Aar, indtil 

 den dør; golde, voksne Smelt kendes ikke. Størst Længde 

 synes Hunnerne at kunne naa. At talrige Smelt dør under 

 Legen, kendes ogsaa fra Legepladserne i Gudenaa og andet 

 Steds hos os. „Hver Aften i Legetiden ser man paa Lege- 



C. V. Otterstrøm: Fisk II. 1-1 



