170 



misk Betydning undtagen i Middelhavet, hvor den fanges 

 i Mængde; her anvendes Sølvbelægningen paa dens Skæl 

 og Svømmeblære til Fremstilling af „Essence d'orient" 

 ligesom Løjens.] 



5. Heltslægten (Coregonus Artedi). 



Formen er i Reglen middellangstrakt og noget 

 sammentrykt. Munden er lille. Mellemkæbebe- 

 nene er smaa og meget korte ; Overkæbebenene 

 er mer eller mindre korte og høje og naar ikke 

 til Øjets Bagkant. Tænderne er rudimentære; de 

 findes kun paa Tungen eller tillige paa Mellem- 

 kæbeben, Ganeben og Underkæbe. Syv til ti Gælle- 

 hudstraaler. Gællegitterstavene er stundom talrige 

 og fine, stundom færre og tykkere. Rygfinnen er 

 fæstet noget foran Fiskens Midte; som Regel er 

 den højere end lang. Gatfinnen kan være længere 

 eller kortere end Rygfinnen. Bugfinnerne er fæstet 

 under Rygfinnen; de har et Vedhæng ved Roden. 

 Halefinnen er i Reglen dybt indskaaren eller ind- 

 bugtet. Kroppen er dækket af middelstore, tynde 

 Skæl. Fuldstændig Sidelinie. Store Bigæller. Tal- 

 rige Blindtarme. Kropsiderne er sølvhvide eller 

 sølvgraa, uplettede. 



Heltslægtens Arter er om muligt endnu vanskeligere 

 at afgrænse end Lakseslægtens. De besidder en forbavsende 

 Tilpasningsevne, der blandt andet medfører, at Kendetegn 

 som Gællegitterstavenes Antal og Form, der har været 

 benyttet til Adskillelse af formentlige Arter, uden Tvivl 

 kan ændres i Løbet af faa Slægtled, naar Fisken over- 

 føres til et nyt Vandomraade. Medens man tidligere skel- 

 nede mellem omkring fyrretyve Arter, er man nu klar 

 over, at Artsantallet maa sættes langt lavere, og at der i 



