172 



ven er oventil blaagrøn, paa Siderne og nedentil sølvhvid; 

 Underkæbespidsen er oftest blaagrøn. Kønsforskellig- 

 heder er ikke iøjnefaldende; dog er Hannens Bryst- og 

 Bugfinner ofte forholdsvis længere end Hunnens. 



R 11-13; F; G 13-17; Br 13-18; Bu 11-12; Hx-f 

 19 -f x. 



Heltlingen kan blive omkring halvfjerde Decimeter 

 lang, men i Reglen bliver den kun omkring to. Dens Ud- 

 bredelsesomraade er særlig knyttet til de Lande, der om- 

 giver Østersøen; Heltlingen lever i den bottniske og den 

 finske Bugts Skærgaarde og ligeledes langs Sveriges Øst- 

 kyst i hvert Fald saa langt mod Syd som Sodermanland; 

 den lever i de fleste svenske Søer, dog findes den ikke i 

 Bohuslån og Épaa Gotland, og i Lapmarken forekommer 

 den kun spredt; i Finland er den 

 almindelig op til 68° n. Br., og 

 ^- den kendes fra det hvide Hav; 



>— <> den lever i det nordvestlige Rus- 



tfc land, i Østersøprovinserne, i Po- 



\^y len, i forskellige vestpreussiske, 



J mecklenborgske og holstenske 

 Søer; i Waging Søen i Bayern er 

 «?s*é^ den udsat og trives; desuden 



lever den paa Irland og i Skot- 

 Fig.77. Hoved af Heltling. la " d (her udsat) samt i det syd- 



(Efter Zooloeia danica* ØStllge H l ørne af Nor 8 e med 



(trter zooiogia aanica). Mjøsen; ende ii g findes den rime- 

 ligvis i det nordlige Uralomraade 

 og i Sibirien. Hos os kendes den fra forskellige af Silkeborg 

 Søerne (Lillesø ved Glentholm, Julsø, Knudsø (?), Silke- 

 borg Langsø), og rimeligvis lever den i dem alle; desuden 

 kendes den fra Fusing Sø i Skals Aaens Opland og ende- 

 lig fra Søthorup Sø i Susaaens Opland; den skal tidligere 

 ogsaa have levet i den lige ved Søthorup Sø liggende 

 Ulse Sø, der afvandes til Tryggevælde Aa, men den er 

 her forsvundet. Heltlingen holder sig mest til Søer, og 

 det er vel kun i Legetiden, at den kan træffes i Vandløb. 

 Den forekommer baade i store og i smaa, baade i dybe 

 og i ret lave Søer og desuden i Brakvand. Dens Føde be- 

 staar næsten udelukkende af Smaadyr fra Svævet (Dafnier, 

 Vandlopper), som den sier fra ved Hjælp af sit fine Gælle- 

 gitter. Om Sommeren træffes Heltlingen derfor ude i 

 Søens frie Vandmasse, medens den om Vinteren gaar 

 nærmere Bunden. Den sibiriske Form af Heltlingen er 

 en Vandrefisk, der fra Ishavet stiger op i Floderne, og 

 paa lignende Maade gaar Heltlingen fra Østersøens Skær- 



