174 



dens Rogn tilberedes til en Art Kaviar. I Finland er 

 den meget hyppig befængt med Tinter af Menneskets 

 brede Bændelorm (Bothriocephalus latus), der dog altid 

 sidder fæstet paa Mavesækken og saaledes som Regel 

 ikke bliver spist af Mennesker. Hos os har Heltlingen 

 ingen paaviselig økonomisk Betydning, men den vil rime- 

 ligvis faa det, idet den sikkert bør udsættes i alle de Søer, 

 hvor den kan leve; som udpræget pelagisk Fisk, der lever 

 af Svæv, udnytter den nemlig Søernes fri Vandmasse, i 

 hvilken der — Smelten delvis undtaget — i øvrigt ingen 

 Fisk lever. Heltlingen er en livlig Fisk; den er lidet 

 sejglivet og dør hurtig over Vandet. Ved Gisselfeldt, 

 hvor der aarlig fanges omkring et Hundrede Stykker af 

 den, kaldes den Mariner. 



2. Underslægten Coregonus Artedi s. str. 



Underkæbens Spids naar ikke længere frem end Over- 

 kæbens. Der er Tænder paa Mellemkæbebenene og paa 

 Tungen, samt ofte paa Ganebenene og undertiden ogsaa 

 paa Underkæbens forreste Del. De smaa Mellemkæbeben 

 er mer eller mindre lodret stillede eller endog noget bagud 

 rettede. I Reglen er der otte— ti Gællehudstraaler. 



De herhen hørende Arter udmærker sig ved en særlig 

 stor Foranderlighed, saa at de har voldt og stadig volder 

 Systematikerne store Vanskeligheder. Ikke blot kan der 

 af samme Art — ligesom hos Lakseslægtens Arter — op- 

 træde Vandreformer og Standformer, men tillige kan der 

 baade blandt disse og hine findes meget forskellige Stammer. 

 Vor Faunas eneste Art frembyder saaledes Eksempel paa 

 to indenlandske med Overgange forbundne Vandreformer, 

 og samme Arts Standform, der ogsaa findes hos os, er 

 baade i Sverige og i Mellemeuropa spaltet i flere, oprinde- 

 lig som særlige Arter beskrevne Former. 



1. Helt (Coregonus lavarétus Linné). 



(Krøyer: Coregonus lavarétus + C. oxyrhfnchus). 



Snuden er mer eller mindre høj, skraat afskaaret eller 

 kegleformet. Dens Længde gaar omkring l 4 /o— 3 Gange 



