193 



1. Ansjos (Engraulis encrasicholus Linné). 



(Collett: Stolephorus encrassicholus; Nilsson: Engraulis 



vulgåris). 



Hovedets Længde gaar c. 4 3 /4— 5 Gange op i Total- 

 længden, og Snudens Længde gaar c. 5 Gange op i Ho- 

 vedets. Overkæbebenet, som bærer meget fine Tænder, 

 naar ikke helt tilbage til Underkæbens bageste Ende. Ryg- 

 finnen begynder omtrent midt imellem Snudespidsen og 

 de midterste Halefinnestraalers Rod. Bugfinnerne sidder 

 længere fremme end Rygfinnens Forkant. Store, tilspidsede 

 Skæl ved Halefinnens Rod. Den levende Fisk er grønlig 

 paa Ryggen og skinnende sølvhvid paa Sider og Bug; paa 

 hver Side af Ryggen har den et skinnende, staalblaat 



Fig. 86. Ansjos. (Efter F. A. Smitt). 



Baand med mørk Overkant, og dette Baand danner en 



skarp Grænse mellem Ryggens og Sidernes Farve; den 



døde Fisk bliver blaa paa Ryggen. 



R 14-18; G 16—20; Br 15—17; Bu 7; Hx-f-19 + x. 



Ansjosen bliver ikke over tyve Centimeter lang og 

 sædvanlig kun femten— sytten. Almindeligst er den i 

 Middelhavet, hvorfra den er gaaet ind i det sorte Hav, og 

 hvorfra den forekommer langs Europas Vestkyst op til 

 Vesterhavets sydligste Dele. Enkelte Stykker naar længere 

 mod Nord; hvert Aar fanges den i Kristiania Fjord, og 

 den forekommer i ringe Mængde i det mindste op til 

 Romsdalen og er taget ved Florø (61° 35' n. Br.). Den er langt 

 fra hyppig langs den svenske Skageraks og Kattegats Kyst, 

 men godt en halv Snes Stykker kendes dog herfra. Hos 

 os er den taget i Limfjorden indenfor Aggerkanalen (3 Stkr.; 

 Krøyer), ved Skagen (22. Juni 1867 og engang tidligere), 

 Nord for Saltholmsgrundene (Juni 1870), ved Karlslunde 



C. V. Otterstrøm: Fisk II. 13 



