216 



Salt og lægges derefter i Blikdaaser, der lukkes hermetisk. 

 Nedlægningen i Olie opfandtes i Frankrig i Tyverne i 

 forrige Aarhundrede, men først omkring 1860 foregik In- 

 dustriens stærke Udvikling. Indtil 1880 havde den fran- 

 ske Sardinindustri en saadan Monopolstilling, at Fabri- 

 kanterne i Aar med daarligt Fiskeri kunde betale saa 

 meget des større Priser og saaledes stadig gøre Sardin- 

 fangsten indbringende. I Aarene omkring 1880 fremstille- 

 des der gennemsnitlig 800.000 Kasser å 100 Kvartæsker 

 (125 g) aarlig. Men da Fiskeriet nu i nogle Aar slog Fejl 

 i Bretagne, oprettedes der Fabrikker i andre Lande; i 

 Spanien og Portugal var det Franskmændene selv, der 

 oprettede Filialer eller selvstændige Fabrikker. I 1879 

 havde Frankrig 160, Spanien 7—8 og Portugal ingen Fa- 

 brikker, i 1881 var Tallene henholdsvis 200, 40 og 18 og 

 i 1886 henholdsvis noget under 100, 57 og 66. Norge be- 

 gyndte i 1879 at nedlægge røget Brisling som „Sardin", i 

 Løbet af Firserne opstod der seks Fabrikker i Stavanger, 

 og i 1909 var der 52 norske Hermetikfabrikker, og An- 

 tallet er senere øget. Det skulde næsten synes utrolig, 

 at der ikke hos os skulde være passende Raamateriale for 

 i hvert Fald en beskeden Hermetik-Industri, men foreløbig 

 indfører vi vort hele Forbrug af „Ansjoser", „Sardiner" 

 o. s. v. Ogsaa i de forenede Stater fremstilles „Sardiner", 

 dels ved Østkysten af Smaasild, dels ved Vestkysten af en 

 anden Art (Clupea coeruleus); Produktionen var i 1909 

 2,5 Millioner Kasser. Hvor man benytter Sardinen til 

 Raamateriale, lider man under Fiskemængdens stærke 

 Svingninger fra Aar til Aar. I de gode Aar fanges alene 

 ved Frankrig 1 — 2 Milliarder Sardiner til en Værdi af 

 16—20 Millioner Kroner; i 1883 c. 1150 Millioner, i 1884 

 kun 412 Millioner. Fra 1894—1903 har Sardinfangsten ved 

 Bretagne svinget mellem 8,3 og 50,9 Millioner Kilogram. 

 Intet Under, at Fiskernes og Fabrikarbejdernes Kaar bliver 

 fortvivlet usikre, naar der det ene Aar (1901) udbetales 

 dem 17,6 Millioner Francs og det næste (1902) kun 6,8 

 Millioner. Men i Stedet for at søge Sardinkrisen over- 

 vundet ved Indførelse af moderne Fiskeredskaber, har de 

 franske Fiskere tværtimod faaet gennemført Forbud mod 

 saadanne, og deres Fagforening har søgt at regulere Raa- 

 materialetilførslen ved at fastsætte Grænser for, hvor me- 

 get en Fisker maa ilandbringe; endelig har Fabrikanterne 

 søgt at faa de norske Fabrikanter kendt skyldige i Be- 

 drageri, idet de søger at hævde Navnet Sardin ogsaa som 

 Handelsbetegnelse alene for Varer, fremstillet af Clupea 

 pilchårdus. I dansk Sprogbrug betegner Sardin nu mest 

 de nedlagte, sildeagtige Fisk uden Hensyn til Arten, og 

 lignende Usikkerheder gør sig ogsaa gældende i an- 



