217 



dre Sprog. Fiskens engelske Navn, Pilchard, bruges og- 

 saa jævnlig hos os. 



2. Stamsild (Clupea alosa Linné). 



(Krøyer: Alosa finta + A. communis; G.Winther: Alosa 



finta + A. vulgåris; Zoologia danica: Clupea finta -j- 



Cl. alosa). 



Snudespidsen har en svagere eller stærkere Indbugt- 

 ning. Overkæbebenet naar hen under Øjets Bagrand. 

 Overgællelaagets nedre Del har Straalefurer og Rygge, 

 udgaaende fra Leddet med Hængselbenet i Retning nedad 

 og nedad-bagud. Antallet af Skæl i en Række langs Mid- 



Fig. 90. Stamsild. Stavsild, Hun, c. 45 cm. (Efter F. A. Smitt). 



ten af Kropsiden er mindst tresindstyve. Ryggen er blaa- 

 grøn; Hovedets Overside ligeledes, men med Guldglans, 

 eller den er brunlig; Sider og Bug sølvhvide med stærkere 

 eller svagere Guldglans, særlig paa Hovedet og undertiden 

 med Regnbueskær paa Kroppen; Kropsidens Skæl er fint 

 sortpunkterede; bag Gællespaltens øvre Ende er der oftest 

 en stor, sort Plet, der ofte efterfølges af en Række noget 

 mindre, rundagtige, sorte Pletter; Snude- og Underkæbe- 

 spids samt Tungens Overside er ofte sorte. 



R 19-21; G 20-27; Br 15-17; Bu 8—9; H x -f 

 19 + x. 



Stamsilden optræder i mindst tre forskellige Former 

 (mulig selvstændige Arter), af hvilke de to er europæiske, 

 medens en tredie (og maaske en fjerde) lever i Amerika. 



