230 



pen med Ganepuden og udspyr dem igen, medens Næ- 

 ringsdelene passerer ned i Svælget, hvor de behandles af 

 Svælgtænderne, der maler dem imod Karpestenen; sam- 

 men med Næringsdelene slipper ofte ufordøjelige Ting 

 ned, saasom Alger og Bladstumper, hvad der har givet 

 Anledning til den Tro, at de udgjorde en meget væ- 

 sentlig Del af Karpens Føde. Karpens Fordøjelseskanal 

 er meget lang, og et egentlig Maveafsnit er ikke udviklet, 

 saa at Galdegangen munder meget langt fremme; selve 

 Fordøjelsesakten afviger ogsaa fra den hos andre Fisk 

 sædvanlige, idet der i Stedet for en Pepsinfordøjelse i sur 

 Mavesaft træder en Trypsinfordøjelse i alkalisk Vædske; 

 Leveren (Hepatopankreas) er meget stor og indeholder 

 forholdsvis megen Bugspytkirtel. Under normale Forhold 

 foregaar Karpens Fordøjelse bedst ved c. 23° Celsius, 

 medens den ophører, naar Vandets Varmegrad falder under 

 8° eller stiger over 30°. 



Karpens Leg foregaar hos os i Tiden fra Maj Maaneds 

 Midte til først i Juli alt efter Vandets Varmegrad, idet den 

 for at lege fordrer mindst 14 — 16° Celsius. Æggene er 

 smaa (c. 1,5 mm i Tværmaal), men til Gengæld meget tal- 

 rige; en Karpe paa halvandet Kilogram kan indeholde 

 c. 200.000 Æg, og større Karper kan have 5-700.000 Æg. 

 Henimod Legetiden er Hunnernes Bug ogsaa stærkt ud- 

 spilet og meget bred, Tarm- og Kønsaabning („Navlen") 

 er fremstaaende, og Rognsækkene udgør henved en Tredje- 

 del af hele Legemets Vægt. Æggene er stærkt klæbende 

 og fæstes i Klumper paa Vandplanternes Blade. Klæk- 

 ningen foregaar hurtigt; holder Vandet sig over c. 18°, 

 varer den kun tre— fire Dage, bliver det koldere, kan det 

 vare en halv Snes Dage. Den spæde Yngel suger sig fast 

 paa Planter nær Vandskorpen og bliver siddende her, ind- 

 til Blommesækken i Løbet af fire— ti Dage efter Klæk- 

 ningen er svundet; synker Vandet i Mellemtiden, hvad 

 der ofte kan ske i Naturen, gaar Yngelen til Grunde. Da 

 der ogsaa kan være Aar, hvor belejlige Vejrforhold slet 

 ikke indtræffer, saa at Karperne undlader at lege, mangler 

 der i frie Vande ofte hele Aargange. 



Karpens Vækst foregaar kun i Aarets varme Tid. Naar 

 Vandets Varmegrad synker under c. 8° Celsius, søger 

 Karperne ikke mere Føde, og fra om Efteraaret samler 

 de sig paa dybere Steder, hvor de, naar Varmegraden syn- 

 ker under c. 4° Celsius, staar urørligt med Bugen mod 

 Bunden, ofte lidt ned i Dyndet, og Halen skraat opefter. 

 Hele Vinteren tilbringes i en saadan Vinterdvale, under 

 hvilken Karperne ikke æder eller fordøjer og kun aander 

 yderst lidt; endog Hjerteslaget indskrænkes til omkring eet 

 i Minuttet. Vaagner Karpen op af sin Vinterdvale i Utide, 



