232 



Længde af omkring tre Centimeter og udfiskes nu gen- 

 nem Munk (se Side 146), hvorpaa den overføres til „Yngel- 

 strækdammen", i hvilken den bliver til om Efteraaret. 

 Baade Forstrækdammen og Yngelstrækdammen er forholds- 

 vis store, flade, solvarme Damme uden eller med svag 

 Gennemstrøm, der først spændes, kort før de besættes. 

 Mens Dammene ligger tørre, tilsaas de gerne med Græs 

 eller Havre, der raadner af, naar Dammen spændes, og tje- 

 ner til Næring for forskellige Smaadyr. I Modsætning hertil 

 er „Vinterdammene" temmelig smaa og dybe og har god 

 Gennemstrøm, saa at Karperne, der anbringes i dem efter 

 Efteraarsudfiskningen, kan staa tæt samlede i Dvale ved 

 Bunden uden at løbe Fare for Iltmangel eller Indefrys- 

 ning; tillige skal Vinterdammene være rolige (ingen Skøjte- 

 løbning), saa at Karperne ikke vækkes. Da Karperne ikke 

 vokser om Vinteren, benævnes de i Reglen efter det An- 

 tal Somre, de har levet: eensommers, tosommers, tre- 

 sommers Karper o. s. v. De eensommers Karper var ved 

 Udfiskningen af Yngelstrækdammen 30—50 g tunge, og 

 saaledes er de altsaa ogsaa om Foraaret ved Udfiskningen 

 af Vinterdammen. De sættes nu i „Strækdammen", hvor 

 de bliver Sommeren over, til de om Efteraarer som to- 

 sommers Karper med en Vægt af 400—500 g atter over- 

 føres til Vinterdam. Naar de næste Foraar sættes i 

 „Fededammen", øger de, om alt gaar vel, i Løbet af den 

 tredje Sommer deres Vægt med henved eet Kilogram, saa 

 at de om Efteraaret kan udfiskes som Salgskarper paa 

 1,25 — 1,5 kg. Hvor man forlanger større Karper, maa Om- 

 driften tage mindst et Aar mere, men det tyske Marked, 

 til hvilket næsten alle vore Karper gaar, foretrækker Kar- 

 per af den nævnte Størrelse. Karpens Vokseevne er i øv- 

 rigt ingenlunde udtømt med de angivne Vægtforøgelser, 

 der blot er Gennemsnitsværdierne for det i Karpedam- 

 brugene i Almindelighed opnaaede Resultat; indenfor for- 

 bavsende vide Grænser kan man ligefrem regne, at en 

 Karpedam giver saa og saa stor en Tilvækst af Karpekød, 

 og kan da ved stærkere eller svagere Besætning fordele 

 denne samlede Tilvækst paa flere eller færre Individer. 

 Man har endog haft et Eksempel paa, at en Karpe paa 

 eet Aar har været to Kilogram tung, men for Praksis spil- 

 ler den Slags Tilfælde ingen Rolle (jvf. Regnbueørreden); 

 paa den anden Side vil daarlige Ernæringsforhold let kunne 

 medføre en langt daarligere Vækst end den angivne. For 

 at et godt Resultat skal kunne ventes, maa Karpedammene 

 være varme om Sommeren, altsaa helst være temmelig 

 lavvandede, uden skyggende Træer eller Siv, have blød, 

 frugtbar Bund og maa ikke være for smaa. I Modsætning 

 til Ørreden, der kan trives med kunstigt Foder i smaa 



