252 



finere end som ældre. Opdræt af Portionssuder foregaar 

 hos os blandt andet ved Frijsenborg og Saltbækvig; 

 Portionsfiskene sendes levende til Tyskland og hjem- 

 bringer c. 1 Kr. 50 Øre pr. kg, medens større Suder kun 

 betales med c. 60 — 100 Øre pr. kg. Suderopdrættet foregaar 

 i lignende Damme og paa lignende Maade som Karpe- 

 opdrættet, men Suderen er en langsomtvoksende Fisk, 

 der sjælden bliver Portionsfisk før i sit tredje Aar. En 

 Vanskelighed frembyder Udfiskningerne,idet Suderen nødig 

 vil følge med Vandet ud af Dammen, men gemmer sig i 

 Dyndet, hvor den da paa Grund af sin mørke Farve er 

 svær at finde; særlig vanskelig er Udfiskningen af Aarets 

 Yngel, der om Efteraaret endnu kun er 3—4 cm lang; 

 bedst gaar Udfiskningerne, naar de foretages om Natten. 

 I Løbet af sin anden Sommer bliver Suderen c. 12 cm 

 lang (30 g), og i den tredje bliver den Portionsfisk. Suder- 

 avlen er endnu ung (vistnok opstaaet omkring Aar 1900, 

 idet man holdt Suderen som Bifisk i Karpedamme, og i 

 Gang hos os i hvert Fald fra 1901); ved Valg af Stamfisk 

 og Omhu for Legen er det dog allerede lykkedes at frem- 

 stille 8—10 cm lange 1-sommers Sættesuder. 



Megen Overtro har været knyttet til Suderen. Man 

 mente, at den var Fiskenes Læge, idet den helbredte 

 deres Saar med sin Slim, hvorfor Rovfiskene ikke skulde 

 æde den; i Lægekunsten spillede den ogsaa en betydelig 

 Rolle. Suder er det gamle Ord for Skomager, og Navnet 

 har den vel faaet paa Grund af sin mørke Farve. At Rov- 

 fiskene skulde sky den, passer ikke, tværtimod er Smaa- 

 suder en god Agn, men Suderens hele skjulte Levevis 

 yder den en god Beskyttelse. 



Fangsten af Suder spiller intet Steds hos os nogen 

 større Rolle udover til det stedlige Forbrug; derimod ud- 

 føres der en Del damopdrættet Portionssuder, dog næppe 

 mere end et Par Tusinde Kilogram aarlig. I Fiskerilovene 

 af 1907 er Suderen ikke fredet; derimod er der sat Mindste- 

 maal (256 mm og c. 321 mm, henholdsvis 209 og 262 mm 

 til Halefinnens Rod) for den i Vedtægterne for Hobro- 

 Mariager Fjord (1911) og for Farvandene ved Karrebæk 

 (1912). 



4. Elritsslægten (Phoxinus L. Agassiz). 



Formen er langstrakt og lidet sammentrykt. 



Snuden er meget stump. Overkæben rager ikke 



eller kun lidt ud over Underkæben. Skægtraade 



mangler. Svælgtænderne er eenradede (5 — 4) eller 



