255 



ørreden holder til. Den er en livlig og hurtig Fisk, der 

 baade i Form, Bevægelse og Levevis meget minder om 

 en lille Bækørred. Elritsen gaar oftest i Stimer paa 

 en halv Snes Stykker eller mere og holder sig gerne, 

 hvor der i Bækkene er aabne Steder med lidt dybere og 

 roligere Vand. Den er i stadig Bevægelse mod Strømmen 

 og giver nøje Agt paa alt, hvad denne fører med sig. 

 Dens Føde er alskens Smaadyr, særlig Insekter og deres 

 Larver, Krebsdyr, Orme og Fiskeyngel, og da den, skønt 

 hurtig i sine Bevægelser, ikke er synderlig sky, fanges 

 den let paa Krog (ombøjet Knappenaal) agnet med en 

 Stump Orm. Napper een af Flokken først i Agnen, iler 

 de andre straks til, og Kappestriden gør dem dristige; 

 Nysgerrigheden skal ogsaa kunne lokke Elritser ind i en ud- 

 stillet Brile, og gaar een ind, følger de andre. Elritsen er 

 lidet sejglivet og dør hurtig oven Vande. Legen synes at 

 foregaa i Juni— Juli Maaneder; den sker vistnok for den 

 enkelte Fisk i flere Sæt. I Legetiden samles Elritserne 

 i større Stimer. Æggene er ret store (1 — 1,25 mm i Tvær- 

 maal) og lidet talrige (c. 700—1.000 Stkr.); de klæbes til 

 Sten og lignende, ofte i store Kager. Yngelen slipper ud 

 efter een— to Ugers Forløb. Forplantningsdygtigheden skal 

 indtræde, naar Fisken er henimod fire Centimeter lang. 

 Vinteren over opholder Elritsen sig paa dybere Vand, hvor 

 der ikke er ret megen Strøm. Skønt Kødet er velsma- 

 gende, kan Elritsen hos os ikke faa nogen synderlig An- 

 vendelse til Menneskeføde paa Grund af sin ringe Stør- 

 relse, men den skal dog være bleven spist i Hedeegnene; 

 derimod er den udmærket som Agnfisk paa Dypkrog. Den 

 tjener til Føde for Ørreden, men det turde være et Spørgs- 

 maal, om den ikke gør Skade i Ørredvande, idet den lever 

 af omtrent de samme Fødeemner som Ørredyngelen, hvil- 

 ket ogsaa giver sig Udslag i, at Elritsstimerne, der ellers 

 sjælden blander sig med andre Fisk, hyppig indeholder 

 jævnstore Ørreder eller Laks. 



5. S kalleslægten (Leuciscus Cuvier). 



Formen er mer eller mindre langstrakt og sam- 

 mentrykt. Som Regel rækker Overkæben lidt læn- 

 gere frem end Underkæben. Skægtraade mangler. 

 Svælgtænderne sidder i een eller to Rækker; deres 

 Krone er kegleformet eller sammentrykt og mer 

 eller mindre krogformet i Spidsen. Baade Ryg- og 



