261 



af de bærende Led i det planmæssige Ferskvandsfiskeri, 

 hvad enten den fiskes til Salg eller omsættes til værdi- 

 fuldere Rovfiskekød. 



I forskellige Vande kan Skallen skifte ikke lidt i Ud- 

 seende, snart være højere, snart mere langstrakt, snart 

 mørkere, snart lysere. Som hos de fleste andre Fersk- 

 vandsfisk synes Formen at være meget afhængig af Livs- 

 betingelserne, saaledes at gode Vilkaar giver højryggede 

 Fisk, knappe Vilkaar lavryggede (storhovedede, storøjede) 

 Fisk. At daarlige Kaar let kan opstaa i et Vand, hvor der 

 ikke fiskes synderlig eller er for faa Rovfisk, forstaas let, 

 naar man tænker paa Skallens store Avlsomhed. Forskel- 

 lige Steder i Udlandet har man truffet ejendommelige 



Fig. 113. Vantreven Skalleform. Frederiksborg Slotssø. 

 (Efter Zoologia danica). 



Farvevarieteter ; saaledes blev Skallerne i en dyb og klar 

 Alpesø (Brunig Sø) bleggrønne paa Ryggen, rent sølv- 

 hvide paa Siderne og fik næsten ufarvede Finner, men 

 stærkt røde Øjne; baade i Nordtyskland, Schweiz og Frank- 

 rig har man truffet „Guldskaller". Forskellige Bastarder 

 skal senere omtales. 



Skallen er ikke fredet i de almindelige Fiskerilove af 

 1907, men derimod i Fiskeriloven for Gudenaaen og Ran- 

 ders Fjord (af 1906), hvor den har faaet et Mindstemaal 

 paa 183 mm. Tillige har den faaet Mindstemaal (c. 182 mm, 

 156 mm til Haleroden) i Vedtægterne for Nissum Fjord 

 (1911) og Hobro-Mariager Fjord (1911), og i Farvandene 

 indenfor Karrebæksminde (Vedtægt 1912) er den fredet fra 

 1. Maj til 1. September. 



