270 



tilsyne i Overfladen. Den er i højere Grad end Skallen 

 bundet til Bredbæltet og dets Plantevækst, og den trives 

 ikke i plantefattige Søer. Den vandrer ikke meget, er 

 temmelig træg og er mere forsigtig end sky; skræmmes 

 den, søger den Tilflugt i Dyndet, op af hvilket den da 

 vanskelig lader sig drive. Den er nok selskabelig, men 

 færdes dog, selv i Legetiden, kun i mindre Stimer; ejen- 

 dommelig nok slutter den sig meget ofte til Stimer af 

 andre Arter, endog til de legende Stimer, og dette giver 

 da ogsaa Anledning til Fremkomsten af adskillige Kryds- 

 ninger. Legetiden falder ret sent, hos os som Regel i 

 Juni, undertiden maaske i Maj. Legen foregaar paa lavt 

 Vand med Græs eller anden yppig Plantevækst; den staar 

 paa i tre— fire Dage eller under ugunstige Vejrforhold i 

 længere Tid. Under Legen høres en brusende Lyd, idet 

 Fiskene udslipper Luftblærer af Munden i Vandskorpen, 

 hvor de springer. Æggenes Antal er stort, omkring 100.000; 

 de er stærkt klæbende og fæstes paa Blade eller Pinde. 

 Efter een— to Ugers Forløb klækkes de. I Furesø maalte 

 Yngelen d. 27. Juli— 12. August 1905 14—32 mm, og Un- 

 gerne fik Skæl ved en Længde af 22 mm; endnu d. 21. 

 September 1905 maaltes Unger paa kun 22 mm. Rudskallen 

 skal være moden i to Aars Alderen. Om Vinteren staar 

 den paa dybere Vand. Rudskallen lever ligesom Skallen 

 af blandet Kost, men medens nogle mener, at Plantekosten 

 er den langt overvejende, holder andre paa, at Plante- 

 kosten ikke spiller saa stor en Rolle for Rudskallen som 

 for Skallen. Rudskallen æder Blade af Vandaks og Tusind- 

 blad samt Alger som Kransnaal, Spirogyra, Diatoméer, og 

 denne Planteføde tygges til en mørkegrøn Masse. Af dy- 

 risk Føde tager den Insekter, Snegle og andre Smaadyr. 

 Den bider da ogsaa gerne paa Krog, agnet med Regnorm, 

 og gaar i varmt Vejr ikke sjælden paa kunstig Flue; den 

 kan fiskes paa Krog, fra Legen er forbi til hen i Septem- 

 ber eller Oktober Maaned, da den søger Dybet. I øvrigt 

 er den ikke Genstand for synderlig Fiskeri, da den ikke 

 optræder massevis samlet, og dens Kød er løst og benet 

 og oftest smager af Dynd. Derimod er smaa Rudskaller 

 søgte til Agnfisk. Rudskallen er ret sejglivet og taaler 

 bedre end sine Slægtninge Ophold i Luften. Den har ikke 

 synderlig umiddelbar økonomisk Betydning hos os og er 

 ikke opført for sig i Statistik eller Love (af 1907), hvor 

 den betragtes som en Skalle. Rimeligvis har den imidlertid 

 stor middelbar Betydning, idet den er en yndet Føde for 

 Gedden og saaledes omsætter Vandenes Plantevækst til 

 værdifuldt Fiskekød; dog kan den ogsaa komme til at 

 optræde som delvis Næringskonkurrent til værdifuldere 

 Fisk som Suder. 



