284 



hullet. Planteføde spiller næppe nogen Rolle for Brase- 

 nen. Den er en meget sky og forsigtig Fisk. 



Mod Legetiden samles Brasenernes Smaaflokke i større 

 Stimer, som søger ind i Vige af Søen eller Aaen, paa 

 Steder med omkring en halv til een Meter Vand og med 

 planteklædt Bund. Hos os falder Legetiden i Maane- 

 derne Maj og Juni, mulig endog i Juli. Hannerne kom- 

 mer først til Legepladsen; de har meget iøjnefaldende 

 Hudvorter (se Fig. 93), først hvide, senere gule. De 

 gamle og de unge leger næppe samtidig, og som Re- 

 gel skal de gamle lege først; Legetiden skal falde i tre 

 Afsnit med omtrent en Uges Mellemrum. Legen staar 

 paa i tre— fire Døgn og foregaar særlig i rolige Nætter; 

 den forrettes med Larm og Plasken. Selv under Legen 

 skal Brasenen let blive skræmt og flygte. De smaaÆg er 

 klæbende og stryges af paa Planter og Kviste. En middel- 

 stor Hun skal indeholde 2—300.000 Stykker. Klækningen 

 sker i Løbet af een til godt to Uger. Da al Legen 

 ikke foregaar paa een Gang, træffes senere Yngel af ret 

 forskellig Størrelse; i Furesø maalte Brasenyngelen den 

 29. Juli— 9. August 1905 18—38 mm. Allerede en 31 mm 

 lang Unge havde Skæl (Furesø, 7. August 1905). Brase- 

 nens Vækst er under gode Forhold vistnok hurtig, men 

 Forholdet er lidet undersøgt; at Væksten for Brasenens 

 vedkommende mere end for de fleste andre Fisks er af- 

 hængig af de ydre Kaar, er imidlertid kendt nok. Hvor 

 der er gode Bredforhold med rigt Dyreliv, vokser Ung- 

 brasenen godt op, og finder den ogsaa gode Ernærings- 

 forhold i Søens dybere Dele, bliver der en rig og god 

 Brasenbestand, men yder Søens Midterparti ikke tilstrække- 

 lig Brasenføde, bliver der maaske nok talrige, men kun 

 des magrere Individer; her er Fredning ej paa sin Plads, 

 tværtimod kraftig Befiskning; hvor Bredbæltet derimod 

 kun tillader Opvæksten af faa Ungbrasen, medens Sø- 

 bækkenet kunde give Næring til mange ældre Brasener, 

 træffer man en lille Bestand af særdeles store og fede 

 Individer. Saaledes opstilles i hvert Fald Reglen, og her 

 fra Landet kan der vist findes Eksempler nok, der passer 

 hertil. I Mossø og Viborg Sø aftog Brasenen i hvert Fald 

 tidligere i Størrelse, men man tilskrev dengang (c. 1879) 

 Remormen (Ligula simplicissima) Skylden og angav, 

 at i Rindsholm Sø, der ligger nær Viborg Sø, og hvor 

 der aldrig saas Remorm, blev Brasenen stor og fed. Og- 

 saa i Stubbe Sø er (1911) Brasenen elendig og mager; den 

 er her jævnlig stærkt sortplettet af indkapslede Ikter 

 (Diplostomum cuticula, Fig. 134), hvilket den ogsaa skal 

 være (c. 1879) i Maribo Sø; daarlig er Brasenen ogsaa i 

 Arresø, hvor de ældre Brasener søger deres Føde i Svæ- 



