295 



og Sidernes Bundfarve er gullig; Ryggen er marmoreret 

 med graat eller sort, og en Række sorte Pletter strækker 

 sig langs hver Side af den; midt paa Kropsiderne er en 

 Række større, sorte Pletter, og foroven ved 

 Halefinnens Rod er en stor, sort Plet; Bugen 

 er hvid. Anden Brystfinnestraale er tykkere 

 hos Hannen end hos Hunnen. 



R 10-12; G 7-9; Br 8—10; Bu 7-8; H 

 x + 16 -f- x. 



Pigsmerlingen bliver oftest kun mellem 

 en halv og en Decimeter lang, men skal dog 

 i Udlandet være taget seksten Centimeter 

 lang. Hunnerne bliver større end Hannerne. 

 Pigsmerlingens Udbredelsesomraade er meget 

 vidtstrakt, idet det naar lige fra England og 

 Skotland til Japan og fra Målaren (med dens 

 Tilløb) til Spanien og Sicilien; men Pigsmer- 

 lingen mangler paa Irland, Færøerne, Island, i 

 Norge, det nordligste Sverige og i næsten hele 

 Finland undtagen Egnen ved Viborg, og tillige 

 mangler den pletvis indenfor det nævnte Omraade (saaledes i 

 Ems og Pregels Vandomraader og i holstenske, mecklenborg- 

 ske, preussiske og pommerske Søer). Hos os kendes den 

 ikke fra Jylland, hvorimod den er almindelig paa Fyen og 



Fig. 137. 

 Hoved af 



Pigsmer- 

 ling med 



udspærre- 

 de Øjen- 

 torne. (Ef- 

 ter Zoolo- 

 gia dani- 

 ca). 



Fig. 138. Pigsmerling. (Efter Zoologia danica). 



i Midt- og Sydsjælland samt paa Lolland i Maribo Sø. 

 Pigsmerlingen er ligesom Smerlingen en Bundfisk, men 

 synes ikke at stille saa store Fordringer som denne til 

 Vandets Kølighed og Iltholdighed; den findes ikke blot i 

 Bække og mindre Aaer, men ogsaa almindeligt i Søer, og 

 den klarer sig fortræffeligt i Akvarier uden Gennemstrøm. 

 Pigsmerlingen træffes om ikke i Stimer, saa dog oftest 

 flere i Nærheden af hinanden. Den graver sig med største 

 Lethed ned i Sandbund og ligger ofte her i længere Tid 



