316 



kommer ind til Kysten, søger den først og fremmest bort 

 fra det altfor salte Vand. En Del af den finder sig til 

 Rette i vore Haves og Fjordes mere eller mindre brakke 

 Vand, medens de øvrige søger op i Ferskvand. Hvorvidt 

 Aaleyngelen i Hovedsagen straks finder sit fremtidige 

 Element, vides ikke, men af de ældre Aal er det særlig 

 Hannerne, der foretrækker Brakvand, medens Hunnerne 

 lever saavel i ferske som i salte Vande (se Side 327). 



Den Aaleyngel, der om Foraaret søger op i Vand- 

 løbene, er til at begynde med endnu kun sort paa Isse, 

 Halespids og som Regel langs Ryggen og nedad Siderne, 

 medens Legemet i øvrigt er glasklart og gennemsigtigt, 

 saa at Hvirvelsøjle, Hjerte og Tarmkanal tydelig ses. 

 Bugen mangler endnu helt den gulbrune Farvetone, der 

 er saa kendetegnende for de noget ældre Aal, og som skal 

 skyldes Indlejring af Guaninkrystaller i Bughinden; den 

 klare Bug holder sig længe efter, at Farvecellerne har 

 bredt sig over Ryg og Sider. Fra det Tidspunkt, da Aale- 

 ungen har faaet den voksnes Form, og saa længe Bugen 

 er glasklar, saa at Tarmen skinner tydelig igennem, kaldes 

 Ungen „Glasaal". Hen paa Sommeren bliver Bugen uigen- 

 nemsigtig, og Aaleungerne ligner nu meget de eet Aar 

 ældre, kun lidet længere Aal, fra hvilke de et Stykke Tid 

 bedst kan kendes paa deres ringere Tykkelse. Lidt senere 

 paa Aaret er de to Aargange lettere at adskille paa Stør- 

 relsen, idet de nys indvandrede i den første Sommer kun 

 vokser c. 1 cm*), medens de eet Aar ældre samtidig 

 vokser gennemsnitlig c. 5 cm. Medens Aalens Alder og 

 Vækst i de første Aar efter Indvandringen kan bedømmes 

 efter Maalemethoden (Del I Side 34), bliver Vækstforholdene 

 hos ældre Aal for uregelmæssige til at give brugbare Re- 

 sultater med denne Methode. Imidlertid har det vist sig, 

 at Aalens Skæl er velegnede til at tælle Aarringe paa (Del I 

 Side 16); men da de første Skæl dannes, naar Aalen er 

 omtrent atten Centimeter lang, kan man selvfølgelig af 

 Skællets Aarringe kun faa at vide, hvor mange Aar der 

 er gaaet, siden Aalen havde denne Længde. I Henhold 

 til Maalemethodens Resultater er den atten Centimeter 

 lange Aal to Aar ældre end den indvandrede Glasaal, der 

 jo efter det tidligere omtalte antagelig havde levet et Par 

 Aar som Larve. En Aal med Skæl som det afbildede**) 

 (med fem Aarringe) har haft fem Vækstperioder for Skæl- 

 let; da Aalen er fanget i December 1906, maa Skællet 



*) Aalen naar altsaa i Løbet af dette Aar omtrent den Længde, den 

 havde 16 Maaneder tidligere som Leptocephal. 



**) Til Aldersbestemmelse skal Skællene tages ved Sidelinien paa Dy- 

 rets Midte, helst tæt over Sidelinien lidt foran en Linie fra Gattet 

 vinkelret paa Sidelinien. Andre Steder er Skællene oftest yngre. 



