334 



smaa Aal fra Ringkjøbing Fjord gaar hovedsagelig til Eng- 

 land, hvor de finder Anvendelse til en billig Aaleret; store 

 gule Aal bliver vel mest stegt eller røget; de fede Blank- 

 aal egner sig fortræffelig til Røgning, men tilberedes og- 

 saa ofte paa anden Maade. Kødet er næsten benfrit; er 

 det meget fedt, fordrer det „en usvækket Fordøjelse, 

 eller, hvor denne savnes, kraftige Pirringsmidler". Aale- 

 skindet er forbavsende stærkt og sejgt; det maa som Regel 

 flaas af, naar Fisken gøres i Stand, men det lader sig og- 

 saa ret let gøre paa Grund af Fedtlaget under Huden. Fra 

 gammel Tid har det været brugt af Tærskemænd til at 

 binde Plejlens to Stykker sammen med, og i nyere Tid 

 har man kunnet se smukke Bogrygge, Pengepunge og 

 andet af garvet Aaleskind; ligesom Flynderskind har det 

 været brugt til at „klare Kaffe" med. 



Undertiden, særlig i varme Somre, kan Aalebestanden 

 hærges af en smitsom Sygdom, „Rødsygen"; denne op- 

 træder jævnlig ved Italien, og i Somrene 1896 og 97 dræbte 

 den store Mængder af Aal hos os, særlig i Smaalands- 

 havet; værst gik det ud over Aal, der var sammenstuvede 

 i Kvaser og Hyttefade. Rødsygen skyldes Bakterieangreb 

 og viser sig i, at Aalen faar store rødlige Pletter, hvorpaa 

 den gerne dør i Løbet af faa Timer. Glasaalene har selv- 

 følgelig en Fjende i omtrent enhver større Fisk; i Fersk- 

 vand er vist særlig Aborren slem efter dem; de større 

 Aal er dels saa forsigtige og godt gemte, dels ogsaa saa 

 kraftige, at de kun i forholdsvis ringe Grad er udsat for 

 at blive ædt af andre Fisk; Aalekragen (Skarven) har jo 

 Ord for at tage mange Aal, men det passer næppe. I ferske 

 Vande vil forskellige Fisk, særlig Horken, kunne nedsætte 

 Aalefiskeriets Udbytte, idet de lever omtrent af de samme 

 Emner som Aalen. 



2. Havaalslægten (Conger Cuvier). 



Formen er fortil trind, bagtil sammentrykt. Ho- 

 ved og Mund ligner den foregaaende Slægts, dog 

 naar Snudespidsen mindst lige saa langt frem som 

 Underkæbespidsen. Øjnene er veludviklede. Det 

 bageste Par Næsebor sidder tæt foran Øjnene; det 

 forreste Par er smaa, rørformede og sidder paa 

 Snudespidsen. Tungespidsen er fri. Tænderne dan- 



