F'ororcl. 



Den Dyrklasse, sum i dettL' Skrift skal behandles, blev allerede straks efter Xatiirvidenskabens 

 Gjeuoplivelse ved Linné gjort til Gjenstand for Undersogelser af norske Zoologer. Præsten Hans Stroui, 

 Biskop Gunnerus og Professor Jens Kathke have for første Gang beskrevet flere Arter, af hvilke nu nogle 

 ere meget bekjendte. Men disse Undersogelser fandt ingen Fortsættelse. Med Uudtagelse af en Del skjonne 

 Tegninger af Prof. Dr. Chr. Boeck over boreale Turl)ellariers ydre Form saavel som indre Bygning, der 

 fremkom i Gaimards Reiseværk, men uden at være ledsagede af nogen Tekst, og en kort anatomisk Opsats 

 af Sønnen, Stipendiat Dr. A. Boeck over Nemertinernes Ganglier og Horeorgau, er der ingen Underso- 

 gelser foretaget over Turbellarier af norske Naturforskere helt siden 1799. I Sverige har, saavidt jeg 

 ved, ikke en eneste meddelt nogen lagttagelser over disse Dyr. I Danmark er Studiet af Turbellarierne 

 blevet begunstiget af flere berømte Naturforskere (0. Fabricius, 0. Fr. Miiller, A. S. Orsted); men disse 

 og andre fremmede Forskeres Bidrag til vor Fauna ere kun meget sparsomme. 



Under saadanue Forhold kunde man være sikker paa Udbytte i faunistisk Henseende. Og, da 

 Turbellarierues Organisation endnu danner et meget lidet kultiveret Felt, turde ogsaa Resultater af Be- 

 tydning for Dyrklassens Anatomi være at vente. 



Tilskyndet af Dr. J. Koren begyndte jeg for et Par Aar siden nærværende Undersogelser. 



Med Hensyn til Rigdommen paa forskjellige Former ved vore Kyster, navnlig af de smaa Rhab- 

 docoeler, blev min Forventning langt overtruft'en. Oskar Schmidt, der har bereist vore og andre nordiske 

 Kyster, siger et Sted træffende med Hensyn til disse Dyrs Forekomst: »Man braucht, wie es scheint. wo 

 man will, nur zuzugreifen und ist der Ausbeute sicheri. De her beskrevne nye Former ere da kun en 

 meget liden Brøkdel af de ved vore Kyster forekommende. En rig Host staar tilbage. Man behover san- 

 delig ikke at gaa langt for at finde en Mængde nye Arter. I Tangen i Fjæren kan man jevnlig drage 

 saadanne op for hvert Kast. Paa storre Dybder flndes igjen andre ukjendte Former: men Faunaen her. 

 navnlig for de mindre og talrigste Arters Vedkommende, er endnu helt ubekjendt. 



Ved Undersogelsen af Dyrenes Anatomi har jeg benyttet Kompression ved Kapillar-Adhæsion. 

 Det er de meget smaa millimeterlange Rhabdocoeler, hvis ringe Størrelse og Finhed gjør det særdeles 

 vanskeligt at foretage Tværsnit, jeg har undersogt paa denne Maade. Da man for at vinde nogen naturtro 

 Erkjendelse af Turbellarierues iiulre Bygning maa undersøge Dyrene levende, vil denne Methode, der 

 naturligeu er den første, altid have en væsentlig Betydning. 



Det tager sig vel smukt ud, naar Organerne fra det pressede Legeme ere tegnede ind i Dyrets 

 naturlige Form. Dog kan dette kun gjøres omtrentlig, og man faar lettelig et falsk Billede. Foråt undgaa 

 nogen Feil eller Uvished herved, har jeg foretrukket at tegne Dyrets Legeme med sine Organer saaledes, 

 som det virkelig viste sig i presset Tilstand, og desuden at afbilde Dyret i sin normale Form og med 

 sin naturUge Farve. De Ufuldkommenheder, som Figurerne kunne lide af, nuia for en Del tilskrives mit 

 Fravær fra det Sted, hvor Lithograferingen er foregaaet. 



Professor Esmark har havt den Godhed at stille Universitetets Samlinger af Turbellarier til min 

 Disposition. Herved er flere Arters Udbredelse hos os bleven nøiere bestemt. 



