ona muler Navnet Asuai'is rubra. Til Slaij^'teii Fasuiula lioi-e tu nye Arter t'ra vure Kyster: Fasoiola thir- 

 ckla og- F. rosea. Den furste er en Lineus-Art og sikkerlig en Varietet af L. gesserensis, 0. Fr. Miiller. 

 Den sidste er en Aniphiijorus-Art. enten A. ]aetit1(ireu.s, Johnst. eller A. jiulcher, Johnst. Ørsted ug .lului- 

 .stun antage det furste, Mc Intusli, smn det synes med storre Ret, det sidste. Nugen Uvished vil vel altid 

 blive tilbage, indtil Undersogelse paa det af Miiller augivne Findested (Drobak) og Sammenligning med Fi- 

 guren af denne Art i Zoulogia danie.a endelig turde blive afgjorende. Foruden disse Nemertiner beskrives 

 ogsaa den bekjendte Dendrocuel: Fasciola. (Leptoplana) tremellaris, fanden i Kristianiatjurden. 



I 177(i adskiller O. Fr. MilUer 'j Turbellarierne fra Distoma-Arterne (Fasciola) og opstiller dem 

 for forste Gang som en egen Slægt: Planaria. De regnes nu til MoUuskerne. Kod-Aaten stilles fremdeles 

 under Helminthica som Ascaris rubra; den ansees for identisk med Gunnerus's Ascaris pelagica (se ovenfor). 

 Ogsaa Ascaris (Lineus) longissinux, Gunn. henregnes af Muller til Ascaris-Slægten. To for Videnskaben nye 

 Dendrucoeler tilfoies vor Fauna: Planaria (Eurylepta) cornuta og Pl. (Le])toplana) atomata. 



1 1780 anviser endelig 0. Fabricius-) Ascaris rubra sin rette Plads blandt Planarierne. Han n;e\- 

 ner den i Synouymien til sin gronlandske Planaria fusca, med hvilkeu den skal være identisk, hvad der neppe 

 er Tilfældet navnlig ifolge Fabricius's Bemærkning om Undersidens Form lios Planaria fusca: Dimidia fere 

 pars postica subtus c.t:actc plana. (I Skrivter af Naturhistorie-Selskabet, 4de Bind, 2det Hefte leverer Fa- 

 bricius en Figur af den med Planaria fusca synonyme Pl. fuscescens, hvor den ganske tlade Bug vises: 

 Bugens Form danner vistnok en eiendommelig og constant Karakter: snilgn. Fabricius's noiagtige Beskrivelse 

 .sammesteds.) 



I sit store Værk: Zoologia danica 1788 beskriver 0. F'r. Muller de i Prodromen kortelig diagnostice- 

 rede Arter og illustrerer dem nu med noiagtige colorerede F'igurer, der tillade en sikrere Artsdistinktion. 

 Kun Ascaris rubra nævnes ikke (derimod opstilles som uy Planaria gesserensis, der er identisk med Asca- 

 ris rubra, hvorfra den kun adskiller sig i F'arven). Kun eii ny Art tilfoies ilen norske Fauna: Planaria 

 iuiriculata (se vol 11, pag. 37. tab. LXVIII, tig. 1(5 og 17). Denne, mener jeg utvivlsomt, er en Vortice- 

 ros-Art. De to smale og, som det synes, trinde Pseudotentakler, hvori Forenden lober ud. Legemets lang- 

 strakte' Form, de to Oine og selve den karakteristiske rode Farve viser dette. Øinene ligge langt tilbage 

 (>:sextam corporis partem ab ore remoti«), saa denne Art ikke er Vorticeros pulchellum, 0. Schmidt. Far- 

 ven er ogsaa noget anderledes og Storrelsen meget mindre (»nudo oeulo invisibilisi). Den maa betragtes 

 som en egen ny Vorticeros-Art. 



Jens Rathke^) uu'ddeler 17iHl en lleiseberetning om vore ludvoldsorme og Bloddyr. Eathke ln^- 

 handler Planarierne under Afsnittet om Indvoldsormene. Med Hensyn til Planariernes Inddeling er han 

 mere naturtro end 0. Fr. Milller og 0. Fabricius, der benyttede Oiuenes Antal som Inddelingsgrund og 

 derfor blandede Nemertiner og de ovrige Planarier om liinauden. Katlike behandler Nemertinerne for sig 

 selv som de, der have et mere trindt eiul tladt Legeme, ligne Slægten Hirudo og udstode af Aabningeii un- 

 der Bugen et langt rorligiiende Legeme (se. Snabelen). Ogsaa i Tydningen af Snabelen har J. Rathke en 

 afvigeude Anskuelse. Medens 0. Fabricius og vel ogsaa 0. Fr. Muller anser Snabelen for Digestiouskana- 

 len, betvivler Eathke dette og fremsætter den Tanke, at Snabelen kunde være Avlelemmet; Rathke er forov- 

 rigt ikke kummen til nogen Vished og fremsætter heller ingen Grunde for denne Anskuelse. De auforte 

 Arter ere 9 i Antal. Artskaraktererne ere meget korte, vage og maatte vel ogsaa i Samtidens Oine synes 

 ufuldstændige nok. Af di' mere tiadtrykte Planarier omtaler Rathke en Art, der er rustfarvet med 4 Oien- 

 hube vt^ meget ligner Planaria atonuita. Muller: den er funden ved Bergen og er uden Tvivl en her meget 

 almindelig forekonmiende Leptoplana-Art: L. drobachiensis, Orsted. Desuden angives Kjendemærker for tn 

 Arter, der synes ham bi'dst at kunne henfures til Planaria, uagtet de har Gadboret oven paa Ryggen mml 

 bågeste Plnde, saa at de ligne Dorideriu'.cc .Jeg drager ikke Kjendsel paa dem. Af de langagtige, trinde 

 Planarier (Nemertiner), hvortil di' uvrige (5 Arter hure, er der én kastanjebrun med svovlgul Linie langs 

 Legemets Underside; Legemet er tilspidset i begge Ender; denne, som det synes, ganske karakteristiske Ne- 

 mertiu har jeg aldrig trutfet paa. Den kjodfarvede (Planaria carnea) med afsat Hoved (>h'o11o angustiore«) 



'I Zoologiæ danicæ prodromus. 



*) 0. Fabricius; Fauna ijioenlaudica. 



'\ Skrivter af Naturhistuvio-Selskabot, 5tc Bind. Iste Hefte 



