Almiiideliffe laattafirelser 



^lllK^V 



(ivcr 



Turbellariernes Organisation.* 



Integument. 



Hds (le ilfste Turbollaricr tindes et skarpt afiiTJPiidset Hudlag. Dette mangler hos Aphnuosfoiimni, 

 en liidtil kun kurtelig diagnosticeret Slægt af Ørsted. Parenchyniet Ims denne 81ægt bestaar af meget di- 

 stinkte rundagtige Celler, der indeliolde en tinkornet Substants i vexlende Mængde (undertiden næsten 

 manglende) og en stor rund Nucleus af et meget grovkornet Udseende (Tab. I, fig. 15, d, fig. 16). Di^ 

 yderste cilie-hærende Celler adskille sig i Intet fra de d3'bere liggende uden deri, at de paa en Del af sin 

 Overflade ere besatte med Cilier (Tab. 1. fig. I-"), c). Man ser dem, naar Dyret trykkes sonder under Dæk- 

 glasset, svomme omkring ved Hjælp af Flimmerhaar: De ere kugleforuiige, af meget ulige Storrelse; de 

 storre af dem ere O,0lt> mm. i Diameter. Kjernerne ere dog altid af den samme temmelig betydelige Stor- 

 relse. Enkelte af do storre Celler indeholde to Kjerner (ligesom Tilfældet ogsaa er med Parenchymets Cel- 

 ler). Se Tab. I. fig. 15 b og fig. l(i ved *. 



Hos de ovrige med eget Hudlag forsyuede Turbellarier bar jeg truftet et af tydelig adskilte 

 Celler bestaaende Epithel. Opdagelseu af tydelige Epitlielialceller i Hudlaget hos Rhabdocoelerue skriver 

 sig fra de sidste Aar; endnu er der kun lidet gjort i denne Retning, og jeg bar derfnr bavt min Cpmærk- 

 sorahed henvendt paa dette Punkt. 



L. Gratfi) bar ved Hjælp af Kecklinghausens Solvimprægnation opdaget tydelig cellet Epitbel hos 

 Stenostomum. O. Sebm. (St. leucas, (J. Sehm.). Ved at anvende den samme Methode bar jeg fundet lige- 

 saa tydelige Epithelialceller bos flere Slægter: Vortex. Ehrb. (V. cavifrons n. sp.), 13yrsopblebs n. gen. (P>. 

 Graffii n. sp.), Monoeelis, Orsted (assimilis, Ørst. og haniata n. sp.). Men disse Celler adskille sig fra de 

 af Graft' aftegnede i flere Punkter (se tab. III, fig. 10: Epitbelialbeklædningen af Vortex cavifrons n. sp.). 

 Kjernerne, der have et homogent lysbrydende Udseende, ere meget aflange (navnlig bos Vortex og Monoee- 

 lis), af forskjellig Storrelse: store Kjerner bos Vortex cavifnms n. sp. ere (),Oi)()i) mm. lauge (store Celler 

 0,034 m.m i storste Gjennemsnit), bos Monoeelis assimilis, Orsted 0,002(1 mm. lange. Ikke sjelden fiudes 

 2, ja 3 — 4 Kjerner i en Celle; saaledes hos Monoeelis assimilis, (Jrsted; hos Vortex cavifrons har jeg endog 

 fundet indtil 6 Kjerner i en Celle. Hos den sidstnævnte Art er det ogsaa lykkedes mig at se Nucleoli. 

 Disse ere af samme klare lysbrydende Udseende og langstrakte Form som Nucleus (nogle dog mere ovale), 

 og ligesom disse af forskjellig Storrelse, halv saa lange som Nucleus eller snarere derover. Desuden lin- 

 des i Cellerne mere eller mindre talrig sniaa runde Korn, lysbrydende som Kjernerne; i adskillige Celler 

 findes kun disse Korn: Kjernerne mangle. Cellerne ere forovrigt polygonale, have ikke den jevnt rette Be- 

 grændsning som L. Graff-) afteguer, men ere taudede, og Tænderne passe ind i hverandre. 



*) Ui-sse lagttagelser ore saa godt .som uilelukkiMuU' aiistillcili' paa iii;il)doc(ielc Turbcllarii'r. 

 ') Zeitschrift f. wias. Zoologie 1875. Pag. 413. 

 ■'] 1. c. Tab. XXVII, tig. 8. 



