10 



dem da beståa af to ovale eller mere langstrakte Stykker, der hæuge saiiimcii med sine Ender, men ior- 

 øvrigt have ganske det samme Udseende (Tab. I, Hg. 5*); de se nd som de almindelige stavformige 

 Legemer, naar disse vare delte i eller nærved Midten i to. Forbindelsen mellem de to Stykker maa 

 være temmelig stærk, thi jeg saa ei, at de under Legemernes livlige Bevægelser forandrede sit Leie i 

 Forhold til hinanden. Hvorledes denne Forbindelse nærmere var beskaffen, kunde jeg paa Grand af Lege- 

 mernes meget ringe Storrelse ei komme efter. Begge Stykker tilsammen ere kun 0,0017 mm. lange, og 

 da ere de ogsaa af de største. 



Hos samme Aphanostomum-Art og tillige hos Ai)haniist()nnim rhoniboides n. sp. lindes endnu nogle 

 andre farvede Blærer med Smaalegemer i, hvortil ingen Analogi kjendes hos Turbellarierne. Jeg omhand- 

 ler dem her, da jeg ikke ved noget nærmere at henfore dem til end Pigmentet. De ligge i Parencliymet, 

 især langs Legemets Midtparti, og beståa af forholdsvis store, glasklare, stærkt lysbrydende Korn, sammen- 

 hobede i en eneste langagtig eller mere rundagtig Klump, der svommer i en stor rund Blære, fyldt med 

 en lyst brunlig Vædske. Kornene ere tydelig nok enkelte, hyaline. Klumperne ere af forskjellig Størrelse; 

 en af de større, langagtige maalte i Længde 0,022 mm.; ved paafaldende Lys vise de sig hvide og give Le- 

 gemet et flækket Udseende; ved gjennemfaldende Lys ere de morkt brunlige. 



Stavformige Legemer og Neldeorgaiier. 



Hos Turbellarierne tindes meget almindelig en Mængde glasklare, lysbrydende, stavformige Lege- 

 mer i Huden og Parenchyuiet. De have et aldeles strukturløst Udseende, hvilket er det sædvanlige (eller 

 de ere forsynede med en Neldetraad). Vi skulle forst beskjæftige os med de almindelige strukturløse Stave. 



Disse Stave ere i Almindelighed farvelose. Hos et Par Arter: Convoluta flavibacillus n. sp. og 

 Enterostomum flavibacillus n. sp. findes der samtidig med aldeles [arveløse Stave en Mængde livlig farvede, 

 der herved oieblikkelig udpræge sig. De findes i saadau Masse, at Legemets Farve for en stor Del frem- 

 bringes af dem. Besynderlig nok ere Stavene hos begge de nævnte Arter, der dog hore til fjernt fra hin- 

 anden staaende Slægter, gule, og hos begge ligge de i Linier, der forgrene sig og anastomosere med hin- 

 anden. Hos Enterostomum flavibacillus ligge desuden Stavene i talrige smaa Hobe nær Overfladen, mere 

 superficielt end de forgrenede Stavrækker. 



Stavene dannes i Celler med et fuldkommeu homogent, seigt, slimet Indhold, en klar Nucleus og 

 indeni den en Nucleolus. Saaledes det almindelige Forhold. ^) 



Hos Aphonostomum-Arterne ligne Stavdannelses-Cellerne (Tab. I, fig. 15 e) de Celler, der danne 

 Parenchyjuet og bære Cilierne paa Legemets Overflade (Tab. I, fig. 15 d, a). Kjernerne ere af et grovt 

 kornet Udseende. Ingen Nucleolus kan opdages. 



Fra Stavdannelses-Cellerne udgaa Strenge af rækkevis stillede Stave, der gjerne folge Nerverne 

 selv i deres finere Forgreninger. Hos Monocelis assimilis. Ørsted folger den samme Slags Strenge konstant 

 vasa deferentia, saavel deres Stammer som de mange Grene (Tab. VL fig. 1, a*, a*). Om Betydningen 

 heraf for Forklaringen af Stavenes Funktion se pag. 1 f. Stavstrengeue ligge ikke i egne Kanaler og ere 

 heller ikke paa nogen anden for Øiet mærkelig Maade afgrændsede fra de omgivende Væv; de ligge frit i 

 disse. Kun hos Monocelis haraata, n. sp. har jeg seet Forholdet auderledes. Hos denne Art finder man Stav- 

 strenge (se nedenfor), der ved en smal transparent Area ere adskilte fra det Væv, som de gaa gjennem. 



Gjennem Stavstrengeue rykke Stavene efterhaanden fra de i Parenchymet liggende Celler hen til 

 Legemets Overflade for her at fordele sig rundt omkring i Huden. Hos enkelte Arter har jeg ikke seet 

 Stavstrengeue fordele sig; hos dem udmuude de i særegne Aabninger. De ovenuævnte af en transparent 



L. Graft': Zeitschr. f. wiss. Zoul. 1874, pag. 128. 



