12 



Staves Vedk(Miiiiieiuie) iiumut, at den Ouistæiidighed, at Staveno tindes uphobede omkring Central-Xervesy- 

 sternet og som Strenge folge Nervetraadene, saa stærkt taler for, at Stavene staa i ræsenfluj Relation til 

 Nervesystemet, saa er dette urigtigt. Hos Monocelis assimilis folge konstant Stavene vasa defcreutia og de- 

 res Grene i tykke Strenge paa samme Maade som ellers Nervetraadene (Tab VI, lig. 1, a*). Det er klar- 

 ligvis kun, fordi Stavene langs Nervetraadene og vasa deferentia linde mere banede Veie, at de folge disse. 

 De ligge heller ingenlunde altid ved Gangliet. Hos Proxenetes Habellifer, n. gen., u. sp. tindes de uetop 

 allersparsomst ved Gangliet (Tab. II, Hg. 14, a*), medens der i nogen Afstand fra Gangliet, foran og bag 

 dette, ligger en uhyre Mængde Stave hobede sammen (Tab. II, hg. 14, a, a**). Heller ikke Stavenes Leie 

 i eller lige under Huden er noget Tegn paa, at de netop ere Folelses-Apparater. Schneider har iagttaget, 

 at Stavene udslynges af Huden i Mængde efter Dyrets Vilkaar. Den simpleste Grund til at Stavene ligge 

 nær Overtladen er da vel den, at de herfra nærmest kunne fores ud. 



Leuckarts Anskuelse, at Stavene tjene til Fangst af Bytte, synes allerede modbevist ved Schneiders 

 lagttagelse, at alle Individer, der bleve holdte isoleredc 1 — 2 Dage, viste Ildladningen allerskjonnest og 

 det ligemeget, enten Dyrene hungrede eller vare rigelig forsynede med Fode. 



Ophobningen af Stave under Isolationen, siger Schneider, luaa vel tale for en anden tænkelig 

 Anskuelse, at Stavene tjene som Irritationsmidler, en Slags Kjærlighedspile, under Parringen. 



Det ligger nær at anse Stavenes eiendommelige Forhold til Kjonsorganerne hos Monocelis assimi- 

 lis og Plagiostomuni Koreni, n. sp. som en stcerk Bekræftelse paa Schneiders Betragtning. Ingen Eiendom- 

 melighed i Penis's eller Bagendens Bygning hos de to Arter taler for, at Stavene tjene til Fangst af Bytte. 

 Stavene hos de nævnte Arter ere stumpe i Enderne; man skulde vente, at de som Irritationsmidler vare 

 tilspidsede, saameget mere som saadanne i Enderne tilspidsede Stave ere meget almindelige hos Turbella- 

 rierne. Dette kan dog kun vise, at Staveue ikke virke irriterende paa en blot mekanisk Maade. Schneider 

 har iagttaget, hvorledes Hudens Stave, naar de frivillig udslynges af Dyret, efter nogle faa Sekunder for- 

 andre sig til en snart ret, snart bølgeformig krummet Streng, der iiuleholder en stærkt lysbrydende Traad, 

 omgiven af en klar homogen Substants. Graff') stiller disse sammen med Neldeorganer; det er netop dem, 

 der ifølge Schneiders Anskuelse, efter sin Forvandling til en Slags Neldeorganer, skulle virke som Kjærlig- 

 hedspile. En lignende Forvandling kunde ogsaa foregaa med Stavene hos Monocelis assimilis og Plagiosto- 

 muni Koreni n. sp. Eller Stavene kunne som saadanne være fuldt færdige Neldeorganer, hvis Neldetraad 

 naturligen paa Grund af Stavenes overordentlige Lidenhed er usynlig for Oiet. 



Stave, der udkastes fra egne Sække, som aabne sig rundt omkring paa Overfladen af Legemet, 

 skulle omtales senere under Beskrivelse af de enkelte Arter (Aphanostomum diversicolor. Ørsted og Mono- 

 celis hamata n. sp.). 



Neldeorganer, der vidt adskille sig fra Neldestave, har jeg fundet hos Gyrator Sohmidtii n. sp. 

 (Tab. IV, fig. 17). De ere lange, sædtraadlignende, afstumpede i Enderne, stærkt lysbrydende, og ganske 

 høieligc. De samme, kun grovere og kortere, har jeg fundet hos Kylosphæra armata n. gen., n. sp. (Tab. 

 III, hg. 19). Navnlig hos den sidste stemme disse Neldeorganer overens med den Slags, M. Miiller^) 

 har fundet i Snabelens Vagge hos en Nemertin (Meckelia), og som altsaa ogsaa findes hos Ehabdccoelerne. 

 Det er vel uvist, om der bor lægges nogen Vægt paa, at de to Rhabdocoeler, hos hvilke disse Neldeorganer 

 findes, netop hore til Slægter, der ved Besiddelse af en Snabel staa Nemertinerne nærmere end de ovrige 

 Rhabdocoeler: Neldeorganerne findes hos Rhabdocoelerne ikhe i Snabelen; de ligge hos Gyrator Schmidtii i 

 Siderne og Forenden af Legemet (Tab. IV, fig. 12, a, a*); hos Kylosphæra armata n. sp. danne de to 

 lange Strenge (Tab. III, fig. 15, a, a), der komme forfra og ende først i Siderne af Bagdelen paa to be- 

 stemte Steder i Integumentet (Tab. III, fig. 15 a*, a*), hvorfra Neldeapparaterne føres ud af Legemet. Nel- 

 deapparatern? dannes, hvad M. Muller (1. c.) ei omtaler, i runde Celler og ere ogsaa, medens de ligge i disse, 

 lange, boielige, sammenrullede efter Cellevæggen, aldeles forskjellige fra Stavene (Tab. IV, fig. 16). 



') 1. c puK'. 129. 



») M. Muller: Observationes anatomicæ de vermibus quibusdam maritimis, pag. 28, tab. 3, fig. 13. 



