li.) 



ørsted aufiiriT i sin kortu Diagnose FarviMi. Deniu' w saa eiendommelig, at Arten straks lader 

 sig gjenkjende. 



Dyret ser ofte ud som en liden foldet Klump; thi denne Art kan trække store Partier af Lege- 

 met ind, medens andre mere uforandret beholde sin Stilling. 



Lanfis Ryggen, navnlig i Midtpartiet, sees de samme hvidagtige Legemer sum hos foregaaende 

 Art (Fig. 4, b). 



De to store orangerode Flækker furtil ])aa Siderandene (Fig. 4, c) ere aflange, stillede i)aa tværs 

 ovenfra nedad (og, som det synes, lidt liagtil), saa de ogsaa sees fra Bugsiden af. Nærmere om deres IJe- 

 skaffenhed se pag. 9. 



Testikelblærerne stnekke sig langt fortil, helt hen imellem de to orangerode Flækker. Den lang- 

 agtige Sædblære (Fig. 6, b) er krummet, saa begge Sidepartierne ligge langs med hinanden. Endedelen af 

 hvert Sideparti (Fig. 6, c) er aldeles opfyldt af accessorisk Kornmasse, agglomereret i Gymnocythoder; den 

 ovrige Del af Sædblæren er fyldt med et Virvar af Sædtraade. Dog sees ogsaa mellem Sædtraadene en- 

 kelte Partier af Kornmasse; det synes i det Hele, som om der ikke er nogen bestemt Grændse mellem den 

 kornholdige og sædtraadholdige Afdeling af Sædblæren. Hvorvidt dette forholder sig saa, maa senere lagt- 

 tagelser afgjøre; jeg har mærket ved Undersogelser af andre Arter (Vortex cavifrons n. sp.), hvor overor- 

 dentlig let en Grændsevæg mellem Afdelinger i Sædblæren kan oversees. — Penis (Fig. 6, d) udgaar fra 

 Midten af Sædblæren paa dennes konkavt krummede Side. Den stemmer i sin Bygning ganske overens 

 med Penis hos foregaaende Art; ved Basis er den opsvulmet til en Bulbus, men ogsaa denne findes hos 

 A. rhomboides, om end ikke saa udpræget (i al Fald hos de af mig undersogte Eksemplarer). 



Sædtraadene have en ganske eiendommelig Form. De beståa af to ved Siden af hinanden lig- 

 gende Strenge, bagtil forenede til en enkelt Streng, der straks gaar over i en lang tynd Hale (se Fig 7; 

 der viser en Sædtraad endnu ikke udviklet, men med Hensyn til Strengene af samme Beskaffenhed som de 

 udviklede). Naar Sædtraaden boies, bringes Strengene ofte ud af sit parallele Leie, idet den ene bøies lidt 

 mere end den anden; de ere altsaa ikke ganske fast forbundne. Hos de udviklede Sædtraade lober For- 

 enden ud i en Spids. De bevæge sig i Spiraldreininger, der strække sig helt henimod den tilspidsede 

 Forende. 1 tidligere Udviklingsstadier (Fig. 8) have Sædtraadene meget store, ovale, kornede Hoveder, hvor- 

 med de ere sammenklæbede, saaledes at de hænge straaleformig sanmien. Forovrigt ligne disse Sædtraade 

 de mere udviklede, men de to Strenge ere ei saa tydelige; de bevæge sig ogsaa temmelig livlig. 



Ovarierne have sit almindelige Leie. En Bursa eopulatrix eller Receptaculum seminis har jeg 

 seet, men har ei havt Anledning til nærmere at undersoge Organets Bygning. 



A. virescens har jeg fundet meget talrig sammen med foregaaende i Juli og September, desuden 

 ved Bergen i April, altid kjonsmoden. Ørsted har tåget den tor forste Gang ved Drobak. Dyret bevæger 

 sig meget livligt. 



Ai»Iianostomuiii ele^aiis, n. sp. 



Tab. L fig- 9 -IL 



Corpus lougitudine 0,81 nmi., maxima latitudine i), Hi mm., utraque extremitate rotundatuni, lu 

 anteriore parte latins, retrorsum sensini angustius. Color: ln medio fere corpore regui distincta, magna, 

 obscuro-viridis, ceterum corpus sine colore. Spermatozoa hliformia eapite nuUo, media in parte spiralia. 



Denne skjønne Turbellarie adskiiler sig allerede ved forste Øiekast fra den foregaaende ved Man- 

 gelen af de to store orangefarvede Flækker. 



4 



