49 



Oinene (Fig. 2, b) ere konstant trekantrde med det yderste Hjoriie smalt uddraget lijresum til 

 et Haaudtag. Om deres Sanimensætiiing se pag. 14. Kuglerne i Oiueue ere af forskjellig Storrelse. Svæl- 

 get (Fig. 2, d) er ovalt; ofte stra^kker dot sig temmelig i Læugden. Dets Muskulatur er meget stærk og 

 skarpt fremtrædeude; deu bestaar jdorst af Læugdetibre og iudeufor dem af llingfibre, begge hiiiandeu 

 ganske lige: brede, baandformige Fibre, tæt sammenliggende; idet de krjdse hinanden, danne de smaa 

 regelmæssige Kvadrater (se fig. 2, d). Et kortere Stykke fra Svælgets Munding blive alle Længdefibrene 

 pludselig smalere, afsmalne derpaa fremdeles, men ganske svagt, idet de konvergere hen til Mundingsran- 

 den. I Svælget har jeg ikke kunnet opdage kornet ludhold som hos Mesostomum. 



Arten er forsynet med Vandkarsystem. Testiklerne (Fig. 2, e) dannes af to meget lange og 

 store Blærer, en langs hver Side af Legemet. Omtrent fra Midten af hver Testikelblære gaar et vas defe- 

 rens (Fig. 2, f) indover og udmunder hver i sin ovale Sædblære (Fig. 3, f), der har en meget stærk Musku- 

 latur: yderst et Lag tætliggende, tykke Læugdefibre og derindenfor et Lag endnu tykkere, tætliggende 

 Ringfibre; de tykvæggede Sædblærer kunne udstrække sig i den Grad, at de undertiden, naar de ere op- 

 fyldte af Sædtraade, have næsten Legemets halve Længde(!); indeholde de kun faa Sædtraade, er deres 

 Volumen mange Gange mindre, og man ser da paa deres Vægge enkelte parallele, paa tværs gaaende, 

 lysbrydende Linier (se fig. 3, f), som om Sædblærerne indvendig ved Skillevægge vare afdelte i Kammere 

 (muligens er ogsaa dette Tilfældet). Udforselsgangene, der efterhaanden dannes ved Sædblærernes Afsmal- 

 ning. forene sig næsten straks med hinanden til en fælles Gang (Fig. 3, f*). Denne beskriver en Spiral- 

 dreining, idet den begynder paa venstre Side af det til Penis fæstede ovale Kornreservoir (Fig. 3, h), boier 

 sig derfra til hoire over og omkring dette og kommer frem ved Basis af Penis (Fig. 3, g); den gaar nu 

 tilvenstre igjen under Penis og udmunder endelig i denne. Udforselsgangen er muskuløs; Sædblærens Mu- 

 skulatur fortsætter sig nemlig paa den, men bliver efterhaanden svagere henimod Udforselsgangens Udmun- 

 ding i Penis. Den bagudrettede stovleformige Penis (Fig. 3, g og fig. 5) bestaar af to rorformige eller 

 skedeformige Hoveddele, der gaa skraat i hinanden; forovrigt har den en meget komplex Bygning, som jeg 

 ikke har faaet undersogt noiere, men kun aftegnet saaledes, som jeg saa den. Den nedre af de Dele, hvoraf 

 Penis bestaar, modtager med sin skraat fremspringende forreste Ende Udforselsgangen fra Sædblærerne og 

 tjener til Gjennemgang for Sæden; i sin bagerste Ende er den forlænget i Form af en Fod. Den ovre 

 Penis-Del er tragtformig udvidet til Fæste for en stor oval Blære (Fig. 3, h og fig. 2, h), der indeholder 

 accessorisk Kornsekret; den tjener til Gjennemgang for dette Sekret. Naar Korusekretet og Sæden passe- 

 rer ned gjeunem sine respektive Eor, forandres disses Leie i Forhold til hinanden; de ligge omtrent paral- 

 lele, og det nedre Ror springer frem i hele sin Længde. Den nævnte Blære med accessorisk Kornsekret 

 tjener kun til Reservoir fnr Kornmassen. Denne afsondres fra drueformig sammenhæugende Celler (Fig. 3, 

 e), der udmunde i den forreste Ende af Blæren; Cellerne indeholde en Nucleus og en stor Nucleolus; de 

 afsondrede Korn ere temmelig grove, stærkt lysbrydende. Lignende Kornmasse fra samme Slags Kjertler, 

 opbe varet i et ligedant til Penis fæstet Kornreservoir, findes hos G. linearis, Ørsted og hos andre Arter. 

 Man antager Kornmassen hos disse Arter for Gift, hvilket jeg anser for eu urigtig Tydning (se herom 

 pag. 19). Den egentlige Gift afsondres hos nærværende Art i en særegen liden, oval Sæk (Fig. 3. i), der 

 med sin ene Ende staar i Forbindelse med Kornreservoiret; i sin anden Ende, der er rettet fortil, men 

 derpaa er omboiet, bærer den en lang, haard, krummet Borste: Giftbraadden. Sækkens Forbindelse med 

 Kornreservoiret (Fig. 3, i*) er kun en Muskelforbindelse. Derom har jeg ved at undersoge Kornreservoi- 

 Tets Muskulatur overbevist mig. Denne bestaar yderst af Læugdefibre, inderst af Ringtibre, begge tykke 

 og stærke; Længdefibrene gaa paa skråa omkring Blæren (Kornreservoiret); idet de naa den forreste Ende 

 af Blæren eller Kornreservoiret, dreie de sig spiralformig om hinanden; den accessoriske Kornmasse, der 

 træder ind i Blæren, folger Muskelfibrenes Retning og er ligeledes dreiet. Muskelfibreue fortsætte sig nu i 

 en laug, forholdsvis smal Bundt hen til Giftsækkeu, gaa over paa dennes Vægge og danne her Læugdefibre. 

 Fibrene ligge meget tæt sammen i Bundten og kunne ikke eller kun vanskelig skjelnes fra hinanden, saa 

 det ser livagtig ud, som om Bundten kunde være en Gang melleni Kornreservoiret og Giftsækkeu. Ved 



7 



