60 



Hos faa Rhabdocoeler viser Nervesystemet sig saa tydelig som hos nærværende Art. Paa Grund af 

 hele Dyrets Ugjennemsigtighed ser man vistnok hverken det eller nogen indre Organer nden ved Hjælp af 

 Kompression. Centralnervesystemet (Fig. 11, a) bestaar af to rundagtige Ganglier, der ere forbundne med 

 hinanden ved en smalere Bro. Fra Forsiden, Bagsiden og den ydre Side af disse Ganglier gaa Nervetraade 

 ud i Legemet. Jeg har tællet 7—8 Nerver fra hvert Ganglion. Antallet varierer imidlertid; snart lindes 

 der 1 enkelt tyk, bagtilgaaende Nervestamme, snart flere (2 eller 3) tyndere; ogsaa hos samme Indi- 

 vid sender det ene Ganglion flere eller færre Nervestammer ud end det andet (Fig. 11, a). 



De to Oine ligge paa selve Ganglierne, et paa hvert af dem. Om den eiendommelige Anord- 

 ning af Pigmentet i Øinene se pag. 14 (Fig. 10). 



Mundaabningen er rund, ligeledes Svælgets Aabning, der er besat med Flimmerhaar. 



Svælget (Fig. 11, d) er fæstet ved Muskelfibre (Fig. 11, e), der gaa fra Svælgets Midte udåd 

 til Siderne og uden Tvivl som almindelig fæste sig paa Integumentet. Svælget er cylindrisk, men ofte 

 forandrer det siu Form, saa det bliver kuglerundt; det er meget bevægeligt. I Modsætniug til Forholdet 

 hos Turbellarierne i Almindelighed er Svælget hos denne Art pigmenteret; i dets Vægge ser man Hobe af 

 de gulagtige Molekylkorn, der ogsaa danne Legemets Farve. 



Testikelblærerne (Fig. 11, f, f) ere ovale og ligge uregelmæssig spredte rundt omkring i Krop- 

 pen. Sædblæren (Fig. 12, a) er oval eller mere rundagtig og ligger i Kroppens Bagdel. Den stoder med 

 sin bagre Væg mod et meget tykt. stærkt, tværliggende, muskulost Parti (Fig. 12, b), der udåd bliver me- 

 «•et smalere og derpaa taber sig for Oiet (det er vistnok med sin smalere Del fæstet til Kropsvæggen). 

 I Muskelpartiet ser jeg Fibre, der gaa udåd i Retning af lategumentet, men sikkerlig findes Fibre ogsaa i 

 andre Retninger. Muskelpartiet ligger igjen med sin bagre Side mod et stort Hulrum (Fig. 12, e), et 

 kolossalt 'anthruui«, hvorfra Kjonsaabningen forer ud af Legemet. Det muskuløse Parti er i allerhoieste 

 Grad bevægeligt; Hulrunimet bagenfor det tillader dette; dets Konsistents er ogsaa meget betydelig; under 

 Kompressionen sprænger det let Kropsvæggen, men selv brister det ikke, selv efterat hele det ovrige Le- 

 geme er knust. Midt igjennem det muskulose Parti gaar en Kanal (Fig. 12, c); denne udvider sig fortil 

 og ligger nu som en klokkeformig Udvidning (Fig. 12, d) i en tilsvarende formet Fordybning i Sædblærens 

 bagre Væg; Klokkens Vægge dannes, saavidt jeg kan skjonne, af det muskulose Partis forreste Væg, der 

 her krænger sig ind i Sædblæren; den iudkræugede Hulhed staar ved en Aabning i Forbindelse med Sæd- 

 blæren og fungerer som Penis. Baade i Kanalen og den klokkeformige Hulhed har Væggene et papillost 

 Udseende. Naar Penis skal erigeres, vrænges den klokkeformige Del ned gjennem den smalere Kanal og 

 forandres herved til et Ror og kommer tilsidst ud gjennem Kjonsaabningen som Dyrets Avlelem. 



Sædtraadene (Fig. 13) ere brede, afplattede, i den ene Ende jevnt afsmalnende til en tyud Spids; 

 i den anden Ende gaa de over i en kort, bugtet Hale. I Midtpartiet ser man meget distinkt en tyk Midt- 

 streng, begrændset af to langsgaaende Spalter, der adskille den fra et smalere Yderlag paa hver Side. Denne 

 lagttagelse er aldeles sikker; Spalterne ere meget tydelige. Ora disse Sædtraade, der ere ubevægelige, nogen 

 Gang faa Bevægelsesevne og maaske tillige uudergaa nogen Forandring i Form, maa senere Undersogel- 

 ser afgjore. 



Det mandlige Apparats accessoriske Kornsubstants ligger i et Reservoir, der danner en stor, 

 ringformig sluttet Balk omkring Sædblæren (Fig. 12, g, g; paa Figuren sees kun Euderne af Balken paa 

 hver Side af Sædblæren). Kornene i dette Reservoir ere agglomererede i mange Smaaklumper. 



Ægcellerne (Fig. 11, i; kun aftegnede paa den ene Side) ligge i en lang Række langs hver 

 Kropsside. Paa deres Vægge ser man smaa, rande, lysbrydende Korn overalt med lige Mellemrum indbyr- 

 des. Specielt er dette Tilfældet med de bagerst liggende Ægceller; i de fortil liggende Ægceller findes 

 uregelmæssig fordelte Korn. Kornet Substants i Ægcellerne (Schmidts Befruchtungsdotter), forskjellig 

 fra Vitellus, er forlængst bekjendt. Den regelmæssige Anordning af Kornene hos nærværende Art synes 

 mærkelig. 



