(33 



kail i hoi (irad udvides, !<aa det antag'iT ru kort <ig' vid, rcgclma'ssig Tdiidcfnriii. Paa I't aiiiliufarvct 

 Præparat tror jeg at have seet, hvorledes Svælget, der viste sig stærkere farvet end de (niigivende Deh'. 

 var forbundet med Tarmen ved et kort, smalt i'Mellomst3'kke«. 1 dm forreste Halvdel er Svadget udveii- 

 dig besat med Knipper af overmaade lange, cilieartede Foletraade; omkring Mumlingen ere disse Foletraade 

 meget kortere og kunne ei sees at være orduede i Knipper (Fig. Ki). Traadeiie omkring Mundingen af 

 Svælget har ogsaa 0. Schmidt ') seet hos Cylindrostomum (Pseudostomnm) Faeroense; de nuærkeligere knip- 

 pevisstillede nævner han ikke. Naar Foletraadene ei benj-ttes, ligge de sammrnhoicde ind mod Svælgets 

 Sider. Naar de ere udstrakte, staa de med sin uhyre Længde aldeles snorret frem og bibeholde denne Stil- 

 ling i længere Tid aldeles ubevægelig (se pag. 7). Svælgets Lumen er gjerne uoget indknebet et kort 

 Stykke fra Mnndingen; bagtil indsnevres det pludselig med sin Ende til en kort, trang Kanal (Fig. 16, a). 



Tarmen er fertil bred, afsmalner efterhaanden bagtil, idet den i sin Form folger Legemsformen, 

 og ender tilspidset, hvor den haleformige Ende af Legemet begynder. Naar Tarmen sees under Pres (Fig. 

 15, e), viser den sig hjerteformig; fortil i Midten (i jHjertekloften») sidder Svælget. 



Hvor Svælget og Tarmen stode sammen, udmunde finkornede Spyttekjertler (Fig. 15, d). 



Testiklerne (Fig. 15, f, kun aftegnede paa den ene Side) ligge overalt i Fordelen af Legemet. 

 De strække sig bagover laugs Siderne omtrent til Midten. Deres Form er vanskelig at iagttage; hos et 

 Eksemplar saa jeg dog tydelig, at Blærerne vare spolformige med en enkelt kuglerund Blære iblandt. 



Vasa deferentia (Fig. 17, b) stige ned yderst langs Siderne af Legemet, boie sig derpaa om og 

 udmunde med det samme hver i en stor aflang Sædblære i den bagre Del af Legemet (Fig. 17, c). Sæd- 

 blærerne ligge langs efter (i niodsat Retning af vasa deferentia) og stode med sine forreste smale Ender 

 sammen i et fortil vendende Ror (Fig. 17, d, fig. 18, d), der udmuuder i Penis (Fig. 17, e, fig. 18, e). 

 Roret viser en mærkelig Variation: Paa nogle Eksemplarer er det langt og smalt, men hos andre viser 

 det sig ikke; Penis sidder lige paa Sædblærerne; formodentlig er det meget forkortet og saa ndvidet, at 

 det synes at gaa i et med Sædblæren. Penis (Fig. 17, e, fig. 18, e, fig. 19, e) vender forover. Den er 

 krukkeformig med meget tykke Vægge, der ere forsynede med Længdefibre og tætte, regelmæssige Ring- 

 fibre; Riugmusklerue blive tydeligere bagtil og danne ber en Sphincter ved Bunden af Krukken, hvorved 

 denne afsluttes fra Sædblærernes Udforselsdel. Fortil forlænger Krukken sig i et Udførselsparti (Fig. 17, 

 h), der indvendig er belagt med en Mængde Smaaklumper af accessorisk Kornsubstants; paa Overgangen 

 til Krukken indsnevres dette Udførselsparti til en ganske smal og klar, nogen Kanal (Fig. 18 og 19, g), der 

 gaar ned i Krukken. Udforselspartiet ender med en udbredt Rand (ligesom en Bæger-Rand) henimod 

 Kjonsaabningen (Fig. 19 i). 



I Penis udmunder en Mængde encellede Kornkjertler (Fig. 21. k, k) gjennem Kjerteltraade, dels 

 i Bunden af Penis-Krukken, dels i dennes forreste Parti, dels i Mnndingen af Udforselspartiet fra Penis 

 henimod Kjonsaabuingen, Kjertlerne ligge overalt bagenfor og paa Siderne af Penis. De afsondre et fin- 

 kornet Sekret. I Peuis's Udforselsparti beklæder dette Sekret Væggene som ovenfor anfort; i selve Penis- 

 Krukken (Fig. 21, e) afsætter det sig i mange Smaapartier, der ere nogeuledes regelmæssig ordnede i Tvær- 

 rækker fra Krukkens Vægge indover mod Midtlinien, hvor Sæden passerer. 



Sædtraadene (Fig. 22) have en betydelig Størrelse. De ere 0,008,6 nmi. tykke, omtrent 0,080 mm. 

 lange med ligesaa lang Hale, trinde, rette eller svagt buede, fortil tilspidsede, bagtil fortsatte i en temme- 

 lig tyk Hale. Indvendig i Sædtraaden ser man tydelig en tyndere Streng (Fig. 22, b), der begynder til- 

 spidset i den forreste Ende og dreier sig spiralformig med Omdreininger, der næsten ere ligesaa vide. som 

 Sædtraaden er tyk, og fortsætter sig endelig ned i Halen, hvis Bugtninger den tolger. L. GrafiF^) medde- 

 ler, at do endnu ikke udvikledeSædtraade hos Turbella (Cyfindrostomum?) Klostermanni ere spiralformig dreiede 

 omkring sig selv. Ogsaa jeg har hos nærværende Art seet saadanne Former af Sædtraade, hvis hele Legeme 

 var dreiet om sig selv. Graff nævner forovrigt ingen spiralvunden Streng indeni de udviklede Sædtraade. 



'1 1. a, tig. 2 a^ 



«) Zeitschr. f. wiss. Zool. 1874, pag. 144. 



