78 



dannet Muriater og udviklet Ilt. Men om denne sidste hidrørte fra den iltede Salt- 

 syre eller fra de vandfri Baser, var jo usikkert. En lignende Usikkerhed frembød 

 de Forsøg, hvorved de ledede tør iltet Saltsyre med tør Svovlbrinte eller Vanddamp 

 gjennem glødende Rør: de fik dannet Svovl eller Ilt og Saltsj're, og kun under 

 Forudsætning af, at denne indeholdt Vand, viste Forsøget, at den iltede Saltsyre 

 indeholder Ilt. Paa samme Maade forholdt det sig med de Forsøg, hvorved de 

 paaviste, at lige Rumfang Brint og iltet Saltsyre forenede sig til Saltsyre, 

 langsomt i spredt Dagslys, let og under Explosion i Sollys eller ved Glød- 

 hede. Kulstof dekomponerede hverken det saltsure Sølvilte eller den iltede Salt- 

 syre selv ved meget høje Temperaturer, uden naar Vand var tilstede: „D'où il 

 faut conclure, que l'acide muriatique qui passait autrefois pour le corps qui avait 

 le moins d'affinité pour l'oxygène (jfr. S. 76) est au contraire celui qui en a le plus"'). 

 Ved almindelig Temperatur eller svag Opvarmning var hverken Svovlsyrling, Kul- 

 ilte, Kvælstofoxydul, Kvælstofoxyd, ligesaa lidt som Bor, svovlsyrlig Kalk eller 

 Baryt i Stand til at decomponere den iltede Saltsyre, men ved Tilstedeværelse af 

 Vand foregik Sønderdelingen meget let. De sluttede deres Afhandling om delte 

 Emne med følgende Bemærkning; „Le gaz muriatique oxygéné n'est pas décomposé 

 par le charbon, et on pourrait d'après ce fait et ceux qui sont rapportés dans ce 

 mémoire supposer que ce gaz est un corps simple; les phénomènes qu'il présente 

 s'expliquent assez bien dans cette hypothèse: nous ne chercherons point cepen- 

 dant à la défendre, parce qu'il nous semble qu'ils s'expliquent encore mieux, en 

 regardant l'acide muriatique oxygéné comme un corps composé" -). 



Davy haandhævede derimod med stor Skarphed det Princip, Lavoisier havde 

 opstillet: , Toutes les substances que nous n'avons encore pu décomposer, sont pour 

 nous des élémens" '), i Kraft af hvilket han med saa glimrende Resultat havde be- 

 kjæmpet Flogistikerne, men som hans Efterfølgere nu syntes at ville svigte. Davy 

 havde foretaget omtrent de samme Forsøg som Gay-Lussac og Thénakd for at paa- 

 vise Ilt i den iltede Saltsyre. Han havde i en hel Time holdt Kul ved Hvidglød- 

 hede deri, uden at den iltede Saltsyre sønderdeltes. Han havde ladet stærke elek- 

 triske Gnister timevis slaa igjennem den, uden at den undergik mindste Forandring. 

 Han havde desuden fundet, at Spiritus fum. Libav. (Tintetrachlorid) absorberede 

 Ammoniak under stor Varmeudvikling. Derved dannedes et hvidt, fast og flygtigt 

 Legeme, og det var altsaa ikke muligt paa denne Maade at udskille Tinsyren, 

 medens den saa let fældes af Ammoniak, naar det saltsure Tintveilte er opløst i 

 Vand. Fosforets Forbindelse med den iltede Saltsyre havde givet ham lignende 

 Resultater. Gay-Lussac og Thénard ') havde allerede fundet, at naar 3 Rumfang 

 tør iltet Saltsyre virkede paa Overskud af Ammoniakvand, udvikledes 1 Rf. Kvæl- 



'i Ibid. 149. 



-; 27. Febr. 1809. Mém. d'Arcueil 2, 357; Rech. phys. chim. 2, l.''>6. 



ä) Lavoisier: Traité élérn. 1, Discours préliminaire p. .wij. 



*) Rech. phys. chim. 2. 126. 



