67 



med Salpetersyre, kan man sliitle, at ogsaa de indeholde Brint. Guyton indrømmer, 

 at Slutningen vilde være rigtig nok, naar det først var bevist, at kun brintholdige 

 Stoffer give Kvælstofoxyd med Salpetersyre. Men hidtil er dette mere end usand- 

 synligt. Desuden, da Salpetersyren bestaaer af Kvælstofoxyd og Ilt, er det naturligt 

 nok, at alle Stoffer, som have stærkere Affinitet til Ilt end Kvælstofoxydet, sønderdele 

 Salpetersyren paa denne Maade, hvad enten de indeholde Brint eller ikke. Endelig 

 dannes f. Ex. Fosforsyre ved at forbrænde Fosfor i Ilt, efter Kirwan, idet denne for- 

 ener sig med Fosforels Flogiston (Brint), men ogsaa ved at digerere Fosfor med 

 Salpetersyre, hvor Kirwan mener, at del er Salpetersyrens Syreprincip, Kulsyre, 

 der forener sig med Fosforets Radikal, medens Fosforets Flogiston i Forbindelse 

 med Salpetersyrens Radikal danner Kvælstofoxyd. Men man maatte da vente, at 

 ogsaa fri Kulsyre kunde udøve denne Virkning, idet 



PrF f FO = PrFO + F 

 Fosfor Kulsyre Fosforsyre Brint 



idelmindste ved en Dobbeltdekomposilion, og at desuden alle syredannende Stoffer 

 maatte indeholde netop den Mængde Brint, som behøves for at danne Kvælstofoxyd, 

 hvilket aabenbarl forekommer Guyton aldeles urimeligt. Dengang kjendte man jo 

 ikke de æqvivalente Forhold. Guyton gjør sig derved skyldig i samme Fejltagelse 

 som FouRCROY (ovenfor S. 64). Men ogsaa haus anden Indvending, at Fosforsyren 

 ikke kunde dannes af Fosfor og Kulsyre (i Kirwan's Forstand FO) ved Dobbelt- 

 dekomposition, blev modbevist nogle Aar senere, idet Pelletier') fandt, at Fosfor 

 ved Digestion med rødt Kvægsølvpræcipitat danner Fosforsyre (og Fosforkvægsølv), 

 idet efter Kirwan 



2 PrF + 2 Mk FO = PrFO, Mk FO h PrF, Mk F 



Fosfor Kvægsalvoxyd fosforsurt Fosforkvægsolv 



Kvægsolvilte 



4) At den Brint, som udvikles ved Glødning af Jern i Vanddamp eller ved dets 

 Opløsning i fortyndede Syrer, hidrører fra Metallet og ikke fra, at Vandel sønder- 

 deles, er mindre et Faktum, som Kirwan mener at kunne bevise, end noget, han 

 mener fremgaaer af de foregaaende Argumenter. Guyton anfører til Forsvar for den 

 modsatte Mening ligesom Fourcroy (s. ovenfor S. 64) Vægtforholdene, som jo i 

 Virkeligheden intet beviste, fremdeles, at Kirwan maa antage to forskjellige Slags 

 Kalke, uden at der er nogen Grund dertil, og endelig, at inan med Vished ved, at 

 Brint er en Bestanddel af Vand, medens der aldeles ikke foreligger noget Bevis for, 

 at Metallerne indeholde Brint. 



Skjøndt der saaledes kan gjøres enkelte Anker mod de franske Kemikeres 

 Kritik, følte Kirwan sig dog overbevist ved den og især, som det fremgaaer af et 

 Brev til Grell ■'^), af en ualmindelig grundig og oplysende Afhandling af Berthollet 'j, 



') Ann. Chim. 13, 121. 



■') Crell's Ann. 1791, 1, 425. 



3) Ann. Chim. 3, 63-114. 



