61 



Paa de franske Kemikere, som tidligere havde været Lavoisieh's Modstandere, 

 gjorde derimod Vandets Synthese og de Slutninger, han og de Laplace droge af 

 den, et saa stærkt Indtryk, at de berømteste af dem, Berthollet, Guvton de Mor- 

 VEAU og FouRCROY, nu afgjort stillede sig paa hans Side. Allerede G.April 1785 

 erklærede Berthollet i Akademiet: „Le phlogistique me parait enfin être une 

 hypothèse inutile". I 1787 skriver de Morveau i et „Avertissement" i Encyclopédie 

 méth.. Chimie '-), hvor han tidligere har brugt det gamle System, men nu vil gaa 

 over til det nye: „Tous ceux qui examineront les faits avec impartialité, qui en 

 soumettront les conséquences aux règles d'une logique exacte, ne tarderont pas à 

 reconnoitre que cette doctrine (Flogistontheorien) n'est qu'une hypothèse que l'on 

 ne peut plus soutenir". I Slutningen af 1786 antog ogsaa Fourcroy, efter hvad han 

 selv meddeler -), den nj'e Lære. 



Og da KiRWAN 1787 samlede Alt, hvad der kunde siges til Forsvar for hans 

 Theori, og Alt, hvad han mente talte imod Antiflogistikerne, som han nu for første 

 Gang benævnede Lavoisier og hans Meningsfæller, i „An Essay on the Phlogiston 

 and the constitution of Acid" (London, 8"), udkom Bogen Aaret efter, oversat paa 

 Fransk af Madame Lavoisier og ledsaget af udførlige Noter af de Morveau, Lavoi- 

 sier, de Laplace, Monge, Berthollet og de Fourcroy, hvori de paa alle væsent- 

 lige Punkter gjendrev Kirwan's Udtalelser^). 



Jeg skal gjengive nogle Prøver af denne interessante Debat. 



KiRWAN indrømmer vel, at Vand kan dannes af Ilt og Brint, men nægter, at 

 det nogensinde er dekomponeret. Lavoisier kunde ikke sige, at den Brint, der 

 udvikles, naar Metaller opløse sig i fortyndede Syrer, hidrører fra Vandet, thi Zink 

 og Jern ere i og for sig brændbare, selv naar der ikke er Vand tilstede, medens 

 Vand under ingen Omstændigheder kan antændes. Lavoisier bemærker hertil, at 

 man med Vægtskaalen i Haanden har godtgjort, at Vand indeholder Brint, derimod var 

 der aldeles intet, som beviste, at Metaller indeholde Brint. Men Kirwan paastaaer 

 tillige, at om end Brint og Ilt danne Vand ved Glødhede, saa er Forholdet et andet ved 

 lavere Temperatur. Her dannes Kulsyre, ganske som Kvægsølv og Svovl ved lavere 

 Temperatur danne Æthiops (det sorte Pulver, som faaes ved Sammenrivning af 

 Kvægsølv og Svovl i Kulden) og ved højere Cinnober. Paa dette Punkt nægter 

 Lavoisier bestemt, at der nogensinde er dannet Kulsyre ved Forbindelse af Ilt og 

 Brint, naar denne har været fuldkommen ren. Overalt, hvor Kirwan har faaet 

 Kulsyre dannet, har der været Kulstof tilstede, og naar dette ikke har været Til- 

 fældet, har man heller ingen Kulsyre faaet dannet. 



Kirwan mener, at Svovlsyre indeholder et Radikal, som, mættet med Brint 

 danner Svovl, mættet med Kulsyre, Svovlsyre, og mættet dels med Brint, dels med 



») s. 626. 



2) Encycl. métli., Cliymie, 3, 562. 



") Bogen udkom 1789 i en ny Udgave paa engelsli med de franske Kemikeres Noter, livortil 

 Kirwan liavde fojet nogle Modbemærkninger, men man maa give Adet, som oversatte disse paa fransk 

 (Ann. Cliim. 7, 194), Ret i, at Kirwan „ne fait que presenter ses anciennes objections sous une forme 

 nouvelle." 



