55 



Flogiston. Cavendish tilfojer her en interessant Note'): „Unless we were much 

 better acquainted than we are with the manner in which ditTerent substances are 

 united together in compound bodies, it would be ridiculous to say, that it is the 

 quicksilver in the red precipitate which is deprived of its [ihlogiston, and not the 

 water, or that it is the water and not the quicksilver; all that we can say is, that 

 red precipitate consists of quicksilver and water, one or both of which are deprived 

 of part of their phlogiston". 



Cavendish slutter sin Afhandling med at erindre om, at Lavoisier ganske 

 forkaster Flogiston og istedenfor Tab af Flogiston sætter Optagelse af Ilt. Denne 

 Theori forklarer baade Resultaterne af de foregaaende Forsøg og de fleste andre 

 Fænomener ligesaa godt eller næsten ligesaa godt som Flogistontheorien"), og det 

 vil være meget vanskeligt ved Forsøg at afgjøre, hvilken af de to Theorier der er 

 den sande: „But as the commonly received principle of phlogiston explains all 

 phænomena, at least as well as Mr. Lavoisier's, I have adhered to that". Der er 

 især en Omstændighed, som han tillægger en vis Vægt. Planterne ernære sig trods 

 deres uendelige Forskjellighed næsten udelukkende af Vand, Kulsyre og Kvælstof, 

 som efter Flogistontheorien i Planterne ere forbundne med Flogiston, efter Lavoisier 

 have afgivet Ilt, saa at Plantestofferne efter den sidstes Mening er mindre sammen- 

 satte end de Stoffer, hvortil de opløses ved Forbrænding, „and it is more reasonable 

 to look for great variety in the more compound than in the more simple substance"''). 



Til Lavoisier's Theori om Uten som Syreprincip har han kun det at bemærke, 

 at Saltsyren ikke kan tabe sine sure Egenskaber ved at (optage Flogiston eller) 

 afgive Ilt, og at Vinsyre, Oxalsyre og efter al Sandsynlighed alle vegetabilske og 

 animalske Syrer ved Forbrænding iltes til Vand, Kulsyre og Kvælstof og derfor 

 indeholde mindre Ilt end disse tre neutrale eller næsten neutrale Stoffer. 



Kirwan tog strax til Gjenmæle^) mod Cavendish's Afhandling. Denne havde 

 jo ramt hans Theori paa dens vigtigste Punkt, idet han havde paavist, at Brint 

 og Ilt ikke forenede sig til Kulsyre men til Vand. Kirwan bemærker hertil, at han 

 egentlig ikke er overrasket ved, at der under de af Cavendish anvendte Forhold 

 dannes en anden Forbindelse end sædvanligt, snarere maatte man vente saadant 

 apriori „in circumstances the most favourable to the closest and most intimate 

 union ; for both [Luftarter], in the act of inflammation, are rarefied to the highest 

 degree, both give out their specific fire, the great obstacle to their union, the 

 resulting compound is necessarily reduced into a denser state, which the present 

 experiment shows to be water; whereas, in common cases of combustion, the 

 phlogiston being denser and less divided, united less intimately with the dephlogi- 

 sticated air, consequently expells less of its specific fire and therefore formes a less 

 dense compound, viz. fixed air". Han antager altsaa en Slags Isomeri mellem Vand 



') Ibid. s. U3. 



2) Ibid. S. 149. 



3) Ibid. S. 152. 



*) Ibid. S. 154 læst 5. Febr. 1784). 



