19 



Destillation at give denne Syre'). Desuden fandtes den i alle Lerarter, fordi man 

 ved Destillation af Kogsalt og Salpeter med Ler kunde faae Saltsyre og Salpetersyre, 

 [hvad der naturligvis beroer paa, at Ler sædvanlig indeholder fri Kiselsyre]. Stahl 

 siger herom: „Die eigentliche Ursache ist eine acida substantia im Leimen, die da 

 mache, dass der Spiritus übergehe, daher man auch den Leimen nicht mehr als 

 einmahl brauchen kan. Und wenn man viel Leimen nimmt, so bekommt man desto 

 mehr spiritum"-). Det maa desuden erindres, at Svovl antoges at bestaae af Svovl- 

 syre med en forholdsvis ringe Mængde Flogiston, og at Ae. univ. saaledes blev en 

 Bestanddel af alle naturlige Svovlmetaller. Fremdeles antoges den naturligvis i 

 mere eller mindre modificeret Tilstand i alle sure Frugter, men ogsaa i mange 

 andre Vegetabilier, fordi man af Askens Opløsning ofte fik Kaliumsulfat udkrystal- 

 liseret. At den fandtes i Dyr fulgte af, at Dyrene leve af Planter. Men især frem- 

 hæves ofte dens rigelige Forekomst i Luften"). Som Beviser anføres: „reductio salis 

 alcali fixi in enixum solius liberi aeris beneficio"^). Fremdeles, at Marchasit om- 

 dannes til Jern vitriol ved længere Henstand i Luften '). Fr. Hoffmann'') anfører 

 som yderligere Beviser paa Virkningen af „Sal illud æthereum quod aër in sinu 

 suo fovet & recondit": Salpelerets Dannelse i Salpeterjord, Aluns Dannelse af „minera 

 aluminis, quæ nil nisi terra quædam nitrosa", Jernvitriols Gjendannelse af „caput 

 mortuum spiritus vitrioli bene exuslum", og især den Omstændighed, at Alun, glødet 

 saa stærkt, at intet Spor af Salt bliver tilbage, „sed saltim terra spongiosa, levis et 

 prorsus insipida", i Luften tiltager i Vægt til over det dobbelte, hvorefter der igjen 

 kan udtrækkes en stor Mængde Alun af Massen, endelig at „oleum tartari per deli- 

 quium" (henflydt Potaske), som er farvet grøn med Violsyrup, i Luften efterhaanden 

 bliver brun („mutatur in obscure brununi"), men i Vacuum vedbliver at være grøn. 

 Denne Misforstaaelse, at Ae. univ. = Svovlsyre udgjorde en væsentlig Bestand- 

 del af Luften, og som spillede en saa stor Rolle i Bevisførelsen, holdt sig længe. 

 Endnu 1762 siger en saa fremragende Kemiker som Pott: „Dass in der Luft ein 

 Acidum Vitriolicum enthalten sey, davon bin icli gewiss')". Det var først Berg- 

 mann, som viste, at naar de fornødne Forsigtighedsregler tages, kan Svovlsyre ikke 



') Glauber: Furni novi pliilosophici Amsterdam, 1648, 12", 1, 63. 



*) Stahl: Fundamenta chymiæ, Norimbergæ 1747, 4-', 3. S. 190. 



^J „Sal illud primum & originale purum continetur maxime in aëre". Ibid. Éd. ITi'I, 1, 50. 



^) Spec. Bech. S. 106. Ved Enixum forstaaes Kaliumsulfat: „sale illo, ut vocant, enixo, seu medio, 

 quod ex aeido vitrioli & sale alcali fixo coalescit". Ibid. S. 65 Ordet liidrører fra Pamacelsus. Glauber 

 (Tract, de natura salium, Amstelodami 1658. 12'^', S. 67 68) ved ikke „was er durcli diesz unteutsches 

 Wort enixum anzeigen will', men han selv (G.) kalder det Sal mirabile. 



'••} Marcasita sulphurea, quæ niliil aliud est quam sulphur cum terra Martiali vinctum, din aeri 

 libero trananti opposita rautatur in vitriolum elegans (Fund. chym. Ed. 1732, 1, S. 50). Juncker (Con- 

 spectus 2, 204) forklarer dette saaledes, at ved Luftens Indvirkning fjernes dels Svovlets Flogiston, 

 partim acidum extrinsecus adhærecit. 



*) Diss. phys. chem. Trias 1, S. 16, 17. 



') Pott: Physikalisch-Chyraische Materien, Berlin 1762, 4", S. 31. 



