47 



Macquer havde udtalt sig paa lignende Maade: ,0u il n'existe point de principe 

 de l'inflammabilité, ou ce gas (Brint) en contient certainement une (juantité con- 

 sidérable, & qui en même tems y paraît lié d'une manière beaucoup moins forte 

 que dans tous les autre corps combustibles" '). Men det var dog først Kirwan, 

 der i den nævnte Afhandling af en stor Mængde vigtige og for største Delen rigtige 

 Iagttagelser, som stemte med Flogisloutheorien, men som Lavoisier ikke kunde 

 gjøre Rede for, drog den Slutning, at Brinten var identisk med Flogiston"), dog 

 saaledes, at dette i Brint var forbundet med saa megen Varme, som var nødvendig 

 for at bringe det fra den faste Tilstand i Metaller og syredannende Stoffer til den 

 luftformige i Brint. Alle brændbare Stoffer indeholdt derfor Brint, som vel hyppig 

 var meget uren, fordi den endnu var blandet med en Rest af det Stof, hvoraf den 

 var fremstillet, men dog væsentlig var Brint o: den brændbare Luft af Metaller, 

 som af alle brændbare Luftarter var den reneste og derfor ogsaa den mest brænd- 

 bare. At Metallerne virkelig indeholde Brint, og at det er denne, som ved at forene 

 sig med Kalkene giver dem Glands og Karakter af Metaller, viste mange Erfaringer. 

 Priestley ') havde jo allerede af Metaller, især Jern og Zink, fremstillet brændbar 

 Luft ved at ophede dem med et Brændeglas over Kvægsølv [at denne brændbare 

 Luft hidrørte fra Fugtighed eller Olie, kunde man dengang ikke vide], og De la 

 Metherie^) havde faaet samme Resultat ved at ophede Staalfilspaan i en lille 

 Retort og deraf draget den Slutning, al Brint sandsynligvis var identisk med Flo- 

 giston-'). Ved at afgive denne brændbare Luft havde Metallerne tabt deres metalliske 

 Udseende og vare gaaet over til Kalke. Jernkalkene i De la Metherie's Forsøg vare 

 dog endnu magnetiske. Zink, Arsenik, en Blanding af Bly og Tin kunde endog 

 brænde med Flamme og gik derved over til Kalke. At den Brint, som udvikledes 

 ved Metallers Opløsning i Syrer, ikke hidrørte fra Syren, men fra Metallet, frem- 

 gik tydelig af, at Scheele'') og Lassone') ogsaa havde faaet Brint ved Opvarmning 

 af Zink med kaustiske Alkalier, Scheele endog ved længere Henstand af Jernfil- 

 spaan med Vand'). Paa lignende Maade fremgik af Gengembre's Forsog''), som 

 dog først offentliggjordes efter Kirwan's Arbejde, at Fosfor indeholdt Brint, thi 

 ved Kogning med Alkalier gav det en brændbar Luft, som vel indeholdt noget 

 Fosfor, men dog aabenbart var fremkommet ved, at Fosforets Fosforsyre havde 

 forbundet sig med Alkaliet, medens dets Flogiston (Brint) havde udviklet sig. 

 Scheele'') havde ophedet en Blanding af Jernfilspaan og Svovl i en lille Retort, 



') Macquer: Diet. de Chymie, 2 Éd. Paris 1778, 8», 2, 320. 



2) Sml. ogsaa Wieglebs Referat af Kikwan's Afhandling, (Crells Ann. 1784. 1, 207), livor ad- 

 skilligt er tilføjet. 



^) Exp. a. Observ. on diff. kinds of Air, 2, 107 f. 



*) Journal de phys. 18, 156 (1781). 



■) Ibid. 19, 16 (1782). Sml De la Metherie: Essai analytique sur l'air pur et les diff. espèces 

 d'air, Paris 1785, 8°, S. 78. 



6) Ueber Luft u. Feuer. § 96; Werke 1, 232. 



') Journ. d. phys. 10, 213 (1776). 



*) Mém. des savans étrang. 10, 681 (1783). 



oj Ueber Luft u. Feuer. §81; Werke 1, 186. 



