42 



forene sig med Ilt under Varmeudvikling og Vægtforøgelse, kun antager han (L.), 

 at Ilten umiddelbart er Grunden til Vægtforøgelsen, Bergman, at Varmen er det, 

 men tillige, at Ilten er en Bestanddel af Varmen. Spørgsmaalet blev da blot, om 

 Ilt først forener sig med Flogiston og danner Varme, eller simplere, om Varmen 

 har Vægt. Nu har han selv og de Laplace fundet, at 97 grains Fosfor ved For- 

 brænding netop kunde bringe 1 Pund Is til at smelte i deres Iskalorimeter. Lavoisier 

 vejer derfor 1 Pund Vand i flydende og fast Form paa en Vægt, der giver Udslag 

 for 0,1 grain = 5,3 mg, og finder ved gjentagne Forsøg ikke den mindste Forskjel 

 paa Vægten. Varmen har altsaa ingen kjendelig Vægt, end sige da en saa stor, som 

 her skulde være Tale om, og et Legeme, som har Vægt, kan ikke være Bestanddel af 

 et Legeme, som ikke har Vægt. 



Paa en helt anden Maade end Scheele søgte Macquer at bringe Metallernes og 

 de syredannende Stoffers Vægtforøgelse ved Forbrændinger i Harmoni med Flogiston- 

 theorien. Han udvikler sine Anskuelser herom i sin Dictionnaire '), især i Artiklerne 

 Phlogistique og Calcination, men ogsaa i mange andre. Han antager, at Flogiston er 

 identisk med Lys og Varme, som altsaa i stor Mængde ere tilstede i de brændbare 

 Stoffer. Naar disse forbrænde, afgive de Lys og Varme og optage samtidig Ilt, som 

 altsaa er Aarsagen til Vægtforøgelsen. Denne store Vanskelighed for den ældre 

 Flogistonlheori falder altsaa bort. Ligeledes forstaaes ved denne Antagelse, at 

 Kalkene af Guld, Sølv og Kvægsølv kunne reduceres uden Tilsætning af brændbare 

 Stoffer, og fremdeles Salpetersyrens Sønderdeling i Ilt og Kvælstofoxyd og Gjen- 

 dannelse af disse Bestanddele. Men Lavoisier") gjør opmærksom paa, at ved Siden 

 af disse Fordele har Macquer's System ogsaa væsentlige Mangler. For det første 

 er Macquer'.s Flogiston noget ganske andet end Stahl's, som var jordagtigt og 

 ikke kunde gaa igjennem Glas. Men dernæst maatte ved Macquer's Flogistonlheori 

 alle Metalkalke reduceres til Metaller for Brændeglassets Virkning, ligesom de blive 

 ved Kul. Macquer's Indvending, at de uægte Metaller ilte sig ligesaa hurtigt igjen 

 i Luften, gjælder ikke, thi deres Kalke reduceres heller ikke i Kvælstof eller i 

 Vacuum. Desuden maatte, naar Flogiston var Lys og Varme, Metallernes og de syre- 

 dannende Stoffers Varmefylde være langt større end Metalkalkenes og Syrernes, men 

 det modsatte er netop Tilfældet. 



Som et Supplement til sine Arbejder over Metallernes og de syredannende 

 Stoffers Vægtforøgelse ved Forbrændingen havde Lavoisier udarbejdet en Thermo- 

 kemi, som skulde forklare Varmeudviklingen ved de kemiske Processer"), men langtfra 

 ikke med samme Held. Berthollet havde udført en Række Undersøgelser om 

 Salpeterets Dekomposition ved Ophedning med Kul, Svovl, Arsenik og forskjellige 

 Metaller og benyttet denne Lejlighed til at paavise Skrøbelighederne i Lavoisier's 



') Diet. de Chymie, 2. Udgave, Paris 1778, 8». 



■) Mém. de l'Acad. des Se. 1783, S. 505; Œuvres 2, 623. 



") Især i 2 Afhandlinger: De la combinaison de la matière du feu avec les fluides évaporables 

 (Mém. de l'Acad. 1777, S 420; Œuvres 2, 212) og Sur la combustion en général (Mém. de l'Acad. 1777, 

 S. 592; Œuvres 2, 225). 



