^1 



S^^+Mk,F + FO = S^^ Mk - FOF 



Salt Brint. 



De førstnævnte Processer ere derfor ledsagede af større Varmeudvikling end 

 de sidstnævnte. At Brint virkelig er en Forbindelse af Ilt med mere Flogiston end 

 Varme, godtgjør S. paa forskjellig Maade. Bl. a. har han brændt Brint i Ilt over 

 Vand uden at faae noget andet dannet end Varme: FOF ^ O = 2 FO. Brinten kan 

 ikke findes som saadan i Metallerne, thi i saa Fald maatte Salpetersyren ogsaa give 

 Brint med Metallerne, da han har overbevist sig om, at Salpetersyren ikke angriber 

 Brint: han har nemlig bragt rygende Salpetersyre i et Glas med Brint, uden at 

 Syren blev rød eller Brinten mistede sin Brændbarhed selv efter flere Dages Forløb. 

 Syrerne kunne heller ikke bidrage til Brintens Dannelse, thi Zink giver Brint ogsaa 

 med kaustiske Alkalier og med Salmiakspiritus. Dette stemmer godt med, at Brinten 

 er en Forbindelse af Varme og Flogiston. Thi da kaustisk Alkali efter S. bestaaer 

 af en elementær Jord [Alk] og Varme, FO, og da Metallet bestaaer af (ren) Metal- 

 kalk og Flogiston, har man: 



Alk, FO +Mk,F = Alk, Mk + FOF 

 kaustisk Alkali Metal Brint. 



Ogsaa andre brændbare, altsaa flogistonholdige. Legemer maa give Brint med 

 kaustiske Alkalier. Særlig egnet finder han hertil Kul (= Kulsyre -i- Flogiston). Ved 

 Ophedning af Kul med kaustisk Alkali i en Retort faaer han da ogsaa en Mængde 

 brændbar Luft, som er fri for Kulsyre, og kulsurt Alkali: 



Alk, FO - CO,, F = Alk, CO, + FOF 



Kul. 



Men den udviklede Brint indeholder dog Kulstof, thi ved Forbrænding giver 

 den endel Kulsyre. Brinten har altsaa ogsaa gjort noget Kul flygtigt, ligesom den 

 Brint, man faaer af Arseniksyre og Zink, indeholder noget Arsenikregulus. Svovl 

 egner sig ikke til dette Forsøg, ,weil dessen Säure das Phlogiston stärker an sich 

 hält, als dass das Alkali die [reine] Vitriolsäure von seinem Brennbaren scheiden 

 solhe" 1). 



Heraf ses, at Scheele betragter de syredannende Stoffer som Forbindelser af 

 ubekjendte Syrer med Flogiston. Se ogsaa nedenfor S. 57 f. 



Bergman, som i det Hele ganske deler Scheele's Meninger, hævder i 2. Udgave 

 af sin berømte Afhandling: „De attractionibus electivis", vel at Svovl og Fosfor ved 

 at forandres til de almindelige Syrer tiltage i Vægt, men tillige, i Modsætning til 

 Lavoisier, at Vægtforøgelsen beroer paa, at Syrernes Varmefylde er større end 

 Svovlets og Fosforets, og at , aer vitalis (Ilt) calorem specificuni intret" -)■ Lavoisier ä) 

 bemærker hertil, at Bergman og han altsaa ere enige i, at de syredannende Stoffer 



1) Ueber Luft u. Feuer. § 96 (Werke 1, 233\ 

 ^) Opusc. phys. & chem. 3, 335. 



3) Mém. de l'Acad. des Se. 1783, 416 (Œuvres 2, 616). 

 D. K. D. Vidensk. Selsk. Skr., naturvidcusk. og nialhem. Afd., 8. R;ckke. II. 



