25 



Røster for, al ikke Svovlsyre, men Saltsj're var Universalsyren. I de i Kemiens 

 Historie saa urolige Aar 1770 — 80, da saa mange nye Ideer dukkede frem, og saa 

 mange gamle snart vaagnede til nyt Liv, snart drog deres sidste Suk, kom denne 

 Tanke frem igjen, idet Selig i den Omstændighed, at overalt i Naturen, hvor der 

 dannes Salpeter, findes der ogsaa Kogsalt eller Saltsyre, og at Kogsalt ogsaa findes 

 i de sidste Vitriollude, saae et Bevis for, at Saltsyre her er omdannet til henholdsvis 

 Salpeter- og Svovlsyre, og derfor ansaae Saltsyre for Ae. universale '). Han blev dog 

 snart imødegaaet af Wernberger med den Bemærkning, at det dog ellers ikke 

 var noget usædvanligt, at to forskjellige Ting forekom samtidig et eller andet Sted, 

 uden at derfor den ene var Aarsagen til den anden'-), og at Universalsyren, kun var 

 en „Fictio heuristica", hvormed man søgte at give sig selv og andre en Forestilling 

 om, hvorledes Salte og Syrer vare opstaaede-'), men at den hverken lod sig analytisk 

 eller synthetisk bevise '). 



Omtrent samtidig udtalte flere Kemikere, og deriblandt saa berømte som 

 Bergman, Berthollet og Priestley, at Ae. universale rettest var at søge i Kulsj're, 

 hvis Sammensætning man dengang ikke kjendte. Allerede 1775 siger Bergman i sin 

 store Afhandling: „De Aeido aereo", at den fixe Luft med Rette kunde kaldes Ae. univ., 

 fordi den rigelig findes i alle 3 Naturriger, men da man endnu ikke liar Grund til 

 at antage, at den kan omdannes til andre Syrer og Alkalier, vil han ikke anvende 

 dette Navn paa den 'j. I 177G begyndte Berthollet sin videnskabelige Løbebane 

 med en Afhandling: ,Sur la crème de tartre" ^), hvori han analyserede Vinsten, isolerede 

 Vinsyren deraf med Salpetersyre og fremstillede flere vinsure Salte. Men da han i 

 dette Arbejde havde bekæmpet nogle ældre Kemikere, føjede Redaktionen af J. de 

 phys. flere Noter til hans Afhandling, hvori de drog adskillige af hans Resultater 

 i Tvivl. Sandsynligvis som Følge heraf offentliggjorde Berthollet nogle Maaneder 

 efter en egen Pièce'), hvori han meddeler, at ved tør Destillation af Vinsyre dannes 

 en Mængde „air fixe", noget Olie og en Del Kul. Han slutter heraf, at „l'air fixe" i 

 Vinsyren maatte være fortættet over 700 Gange: „Une telle concentration en ferait 

 sans-doute un acide plus puissant, s'il n'était émoussé pas par l'huile à laquelle il 

 est uni"^|. Ogsaa af „terre foliée du tartre" (Kaliumacetat) faaer han en betydelig 

 Mængde „air fixe" (dog mindre end med Vinsyre), desuden brændbar Luft, Olie og 



') Selig: Chym. Abhandlung vom Salpeter, Leipzig 1774, 8". S. 37, 87, 187 ff. 



') E. L. Wernherger: Beytrag chemischer Vensuclie u. Gedanken in Absicht auf eine nähere 

 Kenntnis der Universalsäure, Frankfurt u. Leipzig. 1776, 8". S. 34. Sml. ovenfor S. 21, Note 1. 



3) Ibid. S. 17. 



*) Ibid. S. 18-19. 



°) „Jure meritoque optimo aër fixiis Acidum universale etiam vocari posset, cum in omnibus 

 naturæ regnis copiosissime adsit, ast quoniam hac denominatione vulgo principium salinum indicari 

 solet, quod diversa modißcatioiie omnia alia et alcalia et acida procréât, taliaque nondum certo de aëre 

 fixo possunt adfirmari, ab hoc nomine ambiguo abstinendum puto". N. Acta Soc. R. Scient. Upsal. 

 2, S. 151 (1775|. 



°) Journ. de phys. 7, 130. 



') Observations sur l'air, Paris, 1776, 8". 



") Ibid. S. 11. 



1). K. D. VidcnsU.Sclsk.SUr.. iiiitiirvUk-nbk. "(4 mathoni. Afil.. 8. H^iUke. II. I. 4 



