21 



med Vand ikke, som Justi mener, giver Krystaller af Jernvitriol, men en anden 

 Slags grønne Krystaller (Jernchlorure), og at ligeledes de Forsøg, hvorved Justi 

 mente at have fremstillet Svovl af Saltsyre og Salpetersyre ved at ophede hen- 

 holdsvis Kogsalt og Salpeter med Kul, ikke gav Svovl, med mindre Saltsyren og 

 Salpetersyren indeholdt Svovlsyre. 



Imidlertid forkaster Pott ingenlunde i Principet en Ae. univers. Han har 

 tvertimod stærk Formodning om, „dass es nur ein allgemeines acidum in der Natur 

 gebe, welches durch die besondere Vermischungen zu dieser oder jener speciellen 

 Art sich determiniret. Aber was das für eines sey, darin bin ich noch in Zweifel, 

 das vitriolische und das gemeinsalzige balanciren noch ziemlich mit einander". 



Ogsaa Franz Dembscher') imødegik skarpt Justi's løse Ræsonnementer og 

 uholdbare Paastande, men han gik videre end Pott og fremhævede stærkt, at 

 „diese allgemeine Säure weder synthetisch noch analytisch erwiesen ist", og at, da 

 man aldrig har paavist, hvad det er for Stoffer, der betinge Syrernes Forskjellig- 

 hed, „so wird man den wesentlichen Unterschied der sauren Salzen [o: Syrerne] 

 als einen guten Grund, die allgemeine Luftsäure zu verwerfen, gelten lassen". 



Samtidig, ja tildels endog tidligere hævede der sig i Frankrig Røster, som for- 

 kastede hele den BECHER-STAHL'ske Theori om en Universalsyre, som skulde ligge 

 til Grund for alle andre Syrer, og som selv skulde bestaae af en terra vitrescibilis 

 og Vand. Demachy spørger med Rette: „Le principe vitrifiable & le principe aqueux, 

 en supposant qu'ils existent, sont ils différents de l'eau & de terre dans lesquels se 

 résolvent enfin tous les sels? est-ce une conséquence bien raisonnable de conclure, 

 qu'une chose est composée de deux substances & n'est composée que d'elles parce 

 qu'à force de torture on fait évanouir tout excepté ces deux substances?-)"- Baume 

 forkaster ikke blot Svovlsyre som Acide primigène, men overhovedel en Acide 

 primigène. Selv om det virkelig skulde lykkes at omdanne alle Syrer til Svovlsyre, 

 vilde dette blot bevise, at Syrerne ere meget sammensatte Forbindelser, og at Svovl- 

 syre er den simplest sammensatte-'). Guyton de Morveau siger, at den Del af Stahls 

 System, hvorefter Svovlsyre er „le principe ou l'élément de tous les autres acides", 

 kun vilde kunne bevises ved Omdannelser, paa hvilke „on n'a pu trouver aucun 

 exemple"^). 



Men hvor fast indgroet den Forestilling var omkring Midten af det 18. Aarh., 

 at man virkelig havde omdannet de forskjellige Mineralsyrer til hverandre, uagtet 

 i Virkeligheden ingen vidste noget nojere derom, derom foreligger et karakteristisk 

 Vidnesbyrd af en saa nøgtern Kemiker som Joh. Fr. Meyer i følgende Udtalelse'): 



') Abhandlungen einer Privatgesellschaft in Böhmen, Prag. 1776, 8», 2, S. 98. J. F. Gmelin (Gesch. 

 d. Ch. 1799, 3, S. 387— 388) siger kuriøst nok: „F. Dembscher und E. L. Wernberger nehmen noch eine 

 Universalsäure in Schutz". Tvertimod bekæmpe de den begge paa det heftigste. 



■-) Demachy: Instituts de chymie, Paris 1766, 8», 2, 398. 



3) Baume: Chymie expér. Paris, 1773, 8", 1, 212—214. 



*] Guyton de Morveau, Maret et Durande: Élémens de chymie, Dijon, 1777, 8", 2, 19— 20. 



=) Joh. Fr. Meyer: Chyra. Vers. z. nälierem Erkenntnisz des ungelöscliten Kalcks, Hannover u. 

 Leipzig 1764. Jeg citerer 2. Udgave, Hannover 1771, S. 364. 



