397 143 



tidligere Angivelser af disse to tvivlsomme Former til den vidt udbredte Cijlt. 

 helix. Dog falder de fleste af Angivelserne af Ttps. Lobiancoi snarere under Tips. 

 karajacensis (se denne). 



Arten findes i alle vore Farvande og synes ikke at have nogen Grænse hos 

 os — hverken udadtil eller indadtil. Det er en udpræget neritisk Art, og som saa- 

 dan befinder den sig vel i Limfjorden, men synes at være mindre hyppig i det 

 aabne Skager Rak ^ og i det nordlige Kallegat. Som hosstaaende Teksltabel (80) 

 viser, er den en udpræget Sommerform ; dens Maximum ligger i Juli — August, og 

 den kræver en høj Temperatur til sin Trivsel; i Vinterliden og del lidlige Foraar 

 mangler den. Disse sæsonale Forekomslangivelser passer godt med Lohmanns 

 (1908, p. 295) fra Kiel. Da den, som paavist bl. a. af Laack.mann (1906), danner 

 Hvilecysler, overvintrer den rimeligvis med disse paa Havbunden, hvormed vel 

 hænger sammen, at den i saa høj Grad er en nerilisk Form. 



Den Omstændighed, at den kan leve i alle vore F"arvande, baade de salte som 

 Limfjorden og Skager Rak og de mere brakvandede som Østersøen, viser, at Cylt. 

 helix er en meget euryhalin Organisme. Del fremgaar ogsaa af dens geogra- 

 fiske Udbredelse, idel den gaar heil ind i Øslersøens sydøstlige Hjoine (Danziger 

 Bugt) (Internat. Kataloger 1906, 1909); Brandt (1907, p. 219) har endog angivet den 

 fra en af de store Øslersø-Hugler, nemlig den botniske Bugt, hvorfra de finske 

 internationale Planktonlister ikke opfører den. Udenfor vore Farvande kendes den 

 fra Norges Vestkyst (Jørgensen 1899), hvor den dog synes at være sjælden, fra 

 Nordsøkystomraadet og fra Neapelbuglen (Brandt 1907). 



Jeg betragter den som en Form, der er endogenetisk i alle voie Far- 

 vande: dens høje Temperaturkrav gør den til en Sommerform, hvis Maxi- 

 mum ligger p a a d e n Tid, Vandet er varmest. 



Tintinnopsis Stein. 



Vort Kendskab til Arierne indenfor denne Slægt er endnu meget usikkert; 

 der hersker egentlig en ganske kaotisk Forvirring, og bedi-e bliver del næppe, før 

 vi faar en indgaaende, helst eksperimentel Undersøgelse af Arternes Varialionsevne. 

 Alle Arierne — i alt Fald de hos os forekommende — er udpræget ne ri ti ske 

 og er vist alle endogenetiske hos os. 



Der er fra de danske Farvande indtil nu angivet en hel Række Arter, hvoraf 

 dog nogle blot er Synonymer til ellei- Former af andre. Jeg anfører nedenfor alfa- 

 betisk alle de Navne, der er blevet benyttet for Tintinnopsis-Former fra vore Far- 

 vande, idel jeg tilføjer Bemærkninger om nogle af dem, medens andre bliver be- 

 handlede mere udforlig i det følgende. 



T. baltica (Syn.: Codonella orthoceras Mob., non Haeck.l. 



T. beroidea Stein. 



T. bottnica (Nordq.) Levand. 



T. bottnica aucll. er T. pellucida (Cleve) Bdt. 



T. Brnndlii (Nordq.) Bdt. 



