148 402 



Norges Vestkyst, er det naturligt at forbeholde dette Navn for den Form, som 

 især holder til dér og i lignende saltholdige Kystvande, medens der maa findes et 

 andet Navn for Brakvands-Formen (Østersøformen), den, som Levander (1894), 

 Brandt (1906 — 07) og Laackmann (1906) har beskrevet og afbildet. Jørgensen giver 

 den Navnet T. Steinii nov. sp.; men jeg mener, at der findes et ældre Navn, som 

 maa benyttes. 1 en lille Afhandling i en russisk Ekspeditions-Publikation beskrev 

 R. MiNKiEwiTscH i 1903 en Codonella relicta fra Plankton fra det asowske Hav og 

 Aralsøen. Denne Art, som jeg har haft Lejlighed til at se i Planktonprøver fra 

 Aralsøen (Ostenfeld 1908 c), stemmer saa noje med vor Østersøform, at jeg ikke 

 tager i Betænkning at identificere den dermed, hvad jeg forøvrigt allerede har gjort 

 ved Undersøgelsen af de internationale Havundeisøgelsers Planktonprover fra vore 

 Farvande i November 1906 (Plankton Katalog 1909;. Findestedet, det asowske Hav 

 og Aralsøen, kan jo synes noget langt af Vejen; men det er en Kendsgærning, at 

 ikke faa Østersøformer findes i de forskellige syd-russiske Brakvandssøer og Hav- 

 bugter. Dette betyder iøvrigt blot, at vi her har at gøre med specielle Brakvands- 

 former, der vil kunne findes ogsaa andet Steds i Verden, naar de brakke Vande 

 bliver bedre undersøgte; flere af denne biologiske Gruppe er saaledes ogsaa fundet 

 i Zuidersøen. 



T. relicta er, som ovenfor nævnt, hyppig i alle vore Farvande, især i 

 de indre, og Hovedmassen af, hvad der hidtil hos os er gaaet under Navnet T. 

 oeniricosa, maa antages at være denne Art. Med Hensyn til dens sæsonale Optræ- 

 den finder vi hos Lohmann (1908) angivet, at hans „T. uentricosa" fra Kieler Bugt 

 findes i Planktonet hele Aaret rundt og med et Maximum i Juni, og dette kan vist 

 overføres paa T. relicta. 



Hntinnopsis niuula (Fol) Brandt. 



Den tredje Art, som hører til T. venticosa sens, tat., er betydelig mindre end 

 de to andre og er derved lettere kendelig fra dem. Den er derfor ogsaa tidligere 

 blevet udskilt. Jeg tager denne Art i samme Betydning, som Brandt (1906—07), 

 Laackmann (1906), Lohmann (1908) og Jørgensen (1912) gør, og indlader mig ikke 

 paa Spørgsmaalet, om det virkelig er denne Art, som Fol har ment med sin Co- 

 donella nucula. 



Ogsaa denne Art er almindelig i vore Farvande, og sikkert alminde- 

 ligere end Netfangsterne lader formode, idet den paa Grund af sin Lidenhed kun 

 ufuldstændig fanges af de fineste Silkenet. Efter det internationale Planktonkata- 

 log (1909) er den øjensynlig vidt udbredt i Skager Rak, Kattegat og Beltsøen, og 

 mine Skitser fra Undersøgelsen af Prøverne fra 1898 — 1901 viser tydelig, at jeg har 

 haft Opmærksomheden henvendt paa denne lille, fra den sædvanlige „T. uentricosa" 

 afvigende Form. Særlig hyppig var den ved Rødvig i Østersøen, hvor den i Sep- 

 tember 1899 blev betegnet med Hyppighedsangivelserne c og — • Ifølge Lohmann 

 (1908, p. 295) er det den hyppigste af alle Tintinnider, ja, af alle Protozoer i Kieler 

 Bugt. Dens Maximum falder dér i Juni, men dens Blomstringsperiode strækker 



