375 121 



den slori' Kanal gennem Hvide Sande er hieven en Sallxandsljord. (Nu er den jo 

 atter hikket og Noctilnca vel sagtens forsvundet). 



Noctilticu er hos os (og forøvrigt i hele Nordso-Kanal-Omraadet) en Efteraars- 

 form. I de to paa Tabellen opførte Aar (1899—11)00) er der en Del Forskel paa, 

 hvornaar dens Blomstringsperiode begynder (Slutningen af Juli, resp. September), 

 hvad (1er vel skyldes Variationer i den jydske Strom; i 1898 begyndte Blomstrings- 

 perioden baade i Limfjorden og ved Tyboron i Begyndelsen af August, hvorved 

 Ulighederne mellem de to efterfølgende Aar noget udlignes; i det hele har dens 

 Forekomst i vore Farvande i 1900 været usædvanlig ringe baade i geografisk og 

 sæsonal Henseende. For Limfjordens Vedkommende har vi Oplysninger om dens 

 Optra'den i 1895 og 1896 i en Afhandling af Th. Mortensen (Smaa faunistiske og 

 biologiske Meddelelser. I. Om Limfjordens Fauna, i Vidensk. Medd. f. naturh. For. 

 i Ivobenhavn 1897, p. 311 ff.). Forf. skriver heri (p. 317): ..Det er kun nogle faa 

 Maaneder, al den optræder i saa stor Mængde. 1 1895 var det særlig i September 

 og Oktober; det er altsaa heller ikke paa samme Tid hvert Aar, at den stæi'ke Ud- 

 vikling falder". Disse l^ata stenuiier godt med og supplerer fortræffelig vore andre 

 Iagttagelser. 



Noctiliicu forsvinder helt af vort Plankton hen paa Vinteren og viser sig først 

 næste Efteraar, medens den i den sydlige Del af Nordsøen og i Kanalen findes hele 

 Aaret omend til Tider i meget ringe Ma-ngde; dette tyder paa, al den ikke har 

 hjenune hos os, men hvert Aar tilføres, saaledes al vi niaa kalde den en allogè- 

 ne t i s k Organisme. 



Om Noctiliicu er holoplanklonisk eller meroplanklonisk er ikke afgjort; men 

 hidtil er ingen Hvilestadier kendte; dens udprægede ..Opblomstring" kunde tyde 

 paa, at den besidder el Hvilestadium; medens paa den anden Side dens Forekomst 

 i sin egentlige Hjemstavn i Planktonet til alle Aarets Tider tydei- paa, at den ei- 

 holoplanklonisk. Hos os er den en monakmisk Efleraarsga^st, der har sit Maksimum 

 i August — November. 



Den kraner en ret boj Temperatur og Saltholdighed lii sin Trivsel, saaledes 

 som ogsaa de ovenfor anforte Middeltal viser. Efter de internationale Undersøgelser 

 faar vi endnu højere Middeltal, nemlig resp. 13,1° Tp. og 33,91 ".m Salth., og di.sse 

 sidste Tal, der er baserede paa 37 Observationer, svarer bedre end vore danske til 

 de optimale Forhold, idet de mest stammer fra Pro ver, tagne i Ariens egentlige 

 Hjemstavn. 



Utvivlsomt skylder del dens Afhængighed af hoj Saltholdighed, at den ikke 

 naar længere ind i vore Farvande, og set fra vort Standi)unkt maa den derfor kal- 

 des stenohalin, derimod er den snarest eurytherm, omend med et højt Optimum for 

 denne . Faktor. 



A'. er — i Forhold til sin Størrelse — en ret graadig Organisme, som lever af 

 Phytoplanktonter (Peridinéer, Flagellater og Diatoméer), hvis Skeletrester ofte findes 

 i dens Indre. 



