36 



der var foregaaet i Lavoisier's Anskuelser. Han betragler her Flogiston som „la 

 matière pure du feu, telle ([u'elle passe au travers des vaisseaux pour revivifier le 

 mercure". Han mener „que nous n'avons pas encore vu une terre métallique pure 

 non engagée" '). Les terres métalliques ere kun bekjendte i Forbindelser: 1) Enten 

 med Flogiston (altsaa som Metaller). 2) Eller med air fixe, der jo, som Bergman 

 havde vist, havde sure Egenskaber og i vandig Opløsning endog opløste Jern. Disse 

 Forbindelser er det, man sædvanlig kalder Metalkalke: „On est parvenu à vérifier 

 que les métaux exposés à la calcination, absorbent une portion d'air d'une nature 

 particulière, les conséquences naturelles sont (jue l'air n'est par seulement nécessaire 

 à cette opération, comme agent méchanique'-), que l'état des chaux métalliques 

 n'est pas dû à l'absence du phlogistique". 3) Eller endelig med Syrer som 

 Metalsalte. 



Denne Hypothese bringer ham til at mene, at Syrerne selv indeholde air fixe, 

 siden de meddele den til les terres des métaux, som derved faae Karakter af Metal- 

 kalke. Dette er især tydeligt i saadanne Tilfælde, hvor vi sige, at Syrerne snarere 

 calcinere end opløse, som naar Tin angribes af Salpetersyre, og i alle de Tilfælde, 

 hvor man paa den ene Side gjenfinder Metallet som Kalk, paa den anden Side 

 Svovlsj're omdannet til Svovlsyrling ved Metallets Flogiston. 



Disse Anskuelser udvikler Guyton de Morveau yderligere Aaret efter i et 

 Værk, som Akademikerne i Dijon udgav'), og hvori det hedder, at da den fixe 

 Luft har sure Egenskaber, og da den indgaaer i Sammensætninger af alle Syrer, 

 „on peut, ce semble, conjecturer, que c'est là véritablement l'acide universel, 

 l'élément acide')". At Luft indgaaer i Syrernes Konstitution fremgaaer især af, at 

 fix Luft, som Bergman har vist, har sure Egenskaber, og af at Salpetersyre, som 

 Lavoisier har vist, indeholder en meget betydelig Mængde Luft. Disse to Exempler 

 gjøre det sandsj'nligt, at den ogsaa, mulig i mindre Mængde, findes i alle andre 

 Syrer, thi da Brusningsfænomenet er fælles for dem alle, hvorfor skulde man da 

 antage en forskjellig Grund dertil')? 



Svaghederne ved Guyton de Morveau's Forsoningsforsøg vare dog for mange 

 og for store, til at Forsøget kunde gjøre synderlig Virkning. Især hans Sammen- 

 blanding af Kulsyre og Ilt, hvis Forskjel Lavoisier allerede i April 1775 saa stærkt 

 havde fremhævet i sin Afhandling om den røde Kvægsølvkalks Spaltning ved Op- 

 hedning'), og paa den anden Side hans aabne Erkjendelse af, at Metalkalkenes Dan- 

 nelse ved Ophedning af Metallerne i Luften ikke beroede paa, at disse afgav Flogiston, 

 gjorde, at hans Forsøg hverken kunde finde Bifald hos Lavoisier eller hos Flogi- 

 stikerne. 



>) Ogsaa Scheele følte sig efter Iltens Opdagelse nødt til denne Antagelse: „Ich sage nicht zu viel, 

 dass noch niemand eine reine Erde gesehen" Ueb. Luft u. Feuer § 95; Werke 1, 229). 

 ■-) Dette var Stahl's Mening. 



') Guyton de Morveau, Maret & Durande: Élémens de Chymie, Dijon, 1777, 8". 

 *) Ibid. 2, 20—21. 

 =•) Ibid. 1, 325. 

 ») Journ. de pliys. 5, 429 (,Maj 1775). 



