30 



og Kvægsølv, allerede stærkere med Sølv, endnu stærkere med Kobber, meget 

 stærkere med Tin, Antimon og Jern, men allerhæftigst med Zink. Derimod undrer 

 han sig over, at en saadan Brusning ikke indtræffer ved Tilberedning af butyrum 

 antimonii ved Hjælp af Sublimat, eller naar man fælder en Opløsning af Sølvnitrat 

 med Kobber, „da doch allerdings das Scheidwasser das zugefügte Kupffer 

 wircklicli eben sowohl und gleich so viel zerfritzt, als wenn es blosz darein geleget 

 worden wäre" ; ligeledes naar man sætter Kobberchlorid til Sølvnitratopløsning, saa 

 angriber Saltsyren Sølvet, Salpetersyren Kobberet, og begge Dele sker øjeblikkelig 

 uden Spor af Luftudvikling. 



Om selve Brusningen hører man, siger Stahl, forskjellige Meninger: „Da es 

 von einigen der wûrcklich verschlossenen Luft in dergleichen Materien, von andern 

 gar dem Cartesianischen ætheri, beygemessen wird. Da doch dieser letztere, wenn 

 man seine Meynung recht einsiehet\), einer biästigen Ausdähnung gar nicht 

 fähig ist: Die Luft aber selbsten in solcher Menge, wie eine schnell veranlaszte 

 Schäumung solcher Art ausweiset, weder in dergleichen Quantität eines Erdischen 

 noch saltzigten Cörpers, gestecket zu haben, mit einigem Vernunft begriffen werden 

 kann". At disse Brusninger skulde hidrøre fra Flogiston, benægter han: „sonderlich 

 durch das Exempel des zahrten Russes ist es offenbahr, dasz das brennliche 

 Grundwesen dergleicher biästiger Ausdehnung gar nicht fähig sey" -). Derimod 

 er del almindelig bekjendt, at det blotte Vand i den Grad er skikket til „solcherley 

 Luft-ähnlicher Aufblähung", at det ved Varme udvider sig langt mere end den 

 allertætteste Luft. Det maa ogsaa anses for meget rimeligt, at „sowohl das brenn- 

 liche, als selbsten das recht subtil gewordene Erdische Wesen, wenn sie mit 

 dem Wasser wohl verknüpfet sind, solches Wasser zu einer schnellen Luftähnlichen 

 Ausdehnung, ja Beharrung in solchem Stand unermeszlich mehr geschickt machen, 

 als es an ihm selbsten ist". Dette viser sig ved, at saavel destillerede Olier som 

 stærk Vinaand, der begge [antoges at] indeholde en stor Mængde Vand, ere meget 

 flygtigere end rent Vand. Heraf fremgaaer, at de her omhandlede Brusninger egentlig 

 ikke hidrøre fra andet end fra Vand i den Slags Forbindelser'). Men hvorfra saa- 

 danne Luftudviklinger egentlig hidrøre, hører strængl taget ikke til Kemiens Om- 

 raade, „sondern gehören dergleichen Fragen insgesamt zur Physic allein, so weit 

 sie von der Chymie unterschieden ist". 



Ovenfor saa vi, hvilke fantastiske Forestillinger Lemery gjorde sig om den 

 Luftudvikling, som fandt Sted ved Metallernes Opløsning i Syrer. Men 25 Aar 



') Stahl var i sin hele Opfattelse af den mekaniske Side af Forbrændingsfænomenet stærkt 

 paavirket af Cartesids' Principia (pars quarta), som udkom 1644. Se bl. a. Stahlii Exper. Observ. 

 Animadvers. CCC. Berol. 1731. Nr. 38, S. 64, og Rodwell i Phil. Mag., 35, 14, (1868). 



■-; Sml. ogsaa Exp. Obs. Animadv. CCC. S. 64, Nr. 39. 



■') Ogsaa Krudtets Virkning hidleder han fra Vand: „Præcipue vero, in tam potente, & longe 

 velocissima, illa expansione flatuosa, aquositatis, quæ In salina parte nitri & sulphuris hæret, totus 

 effectus ille [pulveris pyrii] tam fortis et violentæ pulsionis in ea fundatur". Exp., Obs. Anira. CCC, 

 S. 127, Nr. 85. 



