130 384 



Der beskrives 3 Arter, af hvilke navnlig een, L. conica Lolim., til Tider var talrig 

 til Stede i Kieler-Bugtens Plankton ; den havde sit Maximum i April og et sekun- 

 dært Maximum i August — September. En anden Ait, L. strobila Lohm., var (be- 

 tydelig sjældnere; dens Maximum var i September, med sekundært Maximum i 

 Maj. Den tredje Art, L. ylobosa Lohm., er kun fundet i faa Exemplarer i Maj og 

 August. Alle Arter er saaledes diakmiske, ligesom saa mange Plankton-Diatoméer, 

 og rimeligvis forholder de sig biologisk ligesom disse, d. v. s. de er neritiske Former, 

 der overlever de ugunstige Perioder paa Bunden, vel sagtens med et særligt Hvile- 

 stadium (Hvilecyster'?). Disse Laboea-Arter vil sikkert findes i Planktonet saavel i 

 Beltsøen som i Kattegat, og det skyldes sandsynligvis udelukkende ufuldstændige 

 Iagttagelser, at de ikke allerede er konstaterede her. H. H. Gran (1912, Tabel IV) 

 opforer Laboea strobila og ..Laboea, other species'" fra nogle Prøver samlede i Ska- 

 ger Rak i Juni 1911. 



Tintinnoidea. 



Som berørt i Indledningen spiller flere Tintinnider en ret vigtig Rolle i det 

 marine Plankton, ja, til Tider kan de endog være kvantitativt talrigt til Stede. I 

 Almindelighed er dog dette ikke Tilfældet; men i mindre Mængde træffes de der- 

 imod i næsten enhver Planktonprøve. 



Vort Kendskab til Arternes Variationsevne er kun ringe, og derfor bliver Be- 

 stemmelsen af mange Former usikker eller vanskelig. Endnu daarligere stillede 

 Forholdene sig, den Gang det her behandlede Materiale blev mikroskopisk under- 

 søgt, thi da var Literaturen vedrørende de nordiske Tintinnider meget mager; det 

 vigtigste Værk, jeg havde at støtte mig til, var Daday's Monografi (1887), som hoved- 

 sagelig var baseret paa Middelhavets Tintinnidefauna; hertil kom Mobrs's Liste fra 

 Belthavet, Kattegat og Nordsoen (1887). Siden den Tid liar K. Buandt (1906-07) 

 udsendt en stor og udførlig Monografi, som, foruden en meget indgaaende Tekst, 

 indeholder et rigt og smukt Billedmateriale af meget stor Værdi; endvidere har et 

 Par af Brandt's Elever publiceret Afhandlinger om Tintinnider (Laackmann 1905, 

 Merkle 1909). Hertil kommer, at Nordmanden E. .Iorc.ensen i flere vigtige Afhand- 

 linger (1899, 1900, 1905, 1912) har behandlet nordiske Tintinnider indgaaende, for- 

 uden at Cleve i de fleste af sine Planktonafhandlinger ogsaa opforer de af ham 

 iagttagne Tintinnider. Der er saaledes vokset en hel ny Literatur op, og derved er 

 mine Bestemmelser blevne forældede, i alt Fald for flere Slægters Vedkommende. 

 Noget har dette kunnet afbødes ved at sammenligne Literaturen med de Notitser, 

 som jeg har nedskrevet ved Undersøgelsen, men i flere Tilfælde har jeg maattet 

 melde Pas og nøjes med Slægts- eller Gruppe-Bestemmelser. 



Den efterfølgende Behandling af de danske [Farvandes Tintinnider er derfor 

 ikke fuldkommen. Til Undskyldning kan maaske tjene, at endnu er Opfattelserne 

 af Formernes systematiske Rang indenfor Slægterne — ja, forøvrigt ogsaa Slægt- 

 begrænsningerne — meget svævende; hver Forfatter har sin fra de andre afvigende 

 Opfattelse. Der er saaledes langt igen, inden disse Protozoers Systematik kan siges 



