154 408 



og Efteraaret (Juli — November), og at den helt mangler i Planktonet om Foraaret. 

 Sammenligner vi dermed Værtens, Chætoceras danicum's, sæsonale Ojjlrædcn (se 

 Ostenfeld 1913a, Tckstlab. 27, pag. 131), viser det sig, at den er omirent den 

 samme, iilet den maksimale Udvikling indtræder paa samme Aarslid; Forskellen 

 er egentlig kun, at C/i. danicum er talrigere tilstede og saa at sige aldrig mangler 

 i Planktonet, selvom ogsaa den har en tj-delig udtalt Minimumsperiode om For- 

 aaret. 



De to Organismers Forhold til Temperatur og Saltholdighed svarer ret godt 

 til hinanden, dog viser det højere Middeltal for Temperatur (14,5° mod 11,6°), at 

 Collmrnias Forekomst er mere indskrænket til Sommertiden, medens den lavere 

 Saltholdighed (7,6 "/uo mod 12,8".'oü) peger paa, at dens geografiske Omraade ligger 

 mere udelukkende i Østersøen og kun sjælden strækker sig til Bellsøens og Belt- 

 ernes mere salte Vand. 



Underliden findes inde i Hylslre af Coiharnia Hvilecyster (med tyk Væg) i 

 Stedet for Dyret selv, og man har rimeligvis Lov til at slutte, al disse Cysler er 

 fremkomne ved Omdannelse af Dyret — analogt med, hvad der finder Sled hos 

 flere Tinlinnidcr og Diatoméer —, og at Dyret saaledes har en Hvilelid, i ged Over- 

 ensstemmelse med dets sæsonale Periodicitet. 



Colhurnia borealis niaa efter del her meddelte betegnes som en meroplank- 

 tonisk, nerilisk Organisme, som er ret eurylherm (med forholdsvis højt Optimum) 

 og ret euryhalin (med meget lavt Optimum). Den er Ledeform for Østersøens 

 lidet salte Vand og taaler i det hele ikke høj Saltholdighed. Dette fremgaar ogsaa 

 af de Angivelser om dens Forekomst, som kan faas af de internationale Havunder- 

 søgelsers Plankton-Kataloger (1906, 1909), ifølge hvilke den var almindelig udbredt 

 og hyppig i hele Østersøen, helt ind i de to store inderste Bugler, men aldeles ikke 

 angivet fra Skager Rak. Nordsøen eller fjærnere Have. 



Dens nære Slægtning, C. maritima Ehbg., er vidt udbredt langs alle Europas 

 Kyster. 



II. Organismer med usikker Stilling. 



Under Benævnelsen „Organismer med usikker Stilling" har jeg samlet nogle 

 encellede Organismer, hvorom vi véd meget lidt. Nogle af dem er muligvis selv- 

 stændige Organismer, men de fleste vil sandsynligvis vise sig at være Udviklings- 

 stadier (Æg o. lign.) af andre Organismer, mest Metazoer, saaledes som det alle- 

 rede er paavist for enkeltes Vedkommende. 



Da nogle af dem er ganske karakteristiske i deres Optræden i vort Plankton, 

 har jeg ment, det var bedst at medtage dem i dette Arbejde; ellers vilde de over- 

 hovedet ikke være blevet omtalte i „De danske Farvandes Plankton". 



Det lidet, vi véd om deres virkelige Natur, skylder vi mest Lohmann (1904, 

 1911). 



